CHRISTlAtflA VlDENSK.-SF.LSK. FORTfAXDL. 1882. NO. 2. 1 15 



velsen hos Heinemann. Forholdet mellem disse 2 arter 

 forekommer mig meget uklart, ligesora Eupithecia overhovedet 

 er en meget brydsora slaegt, hvoraf en hel del arter endnu 

 kun baerer usikkert fastslaede artsmaerker, navnlig i gruppen 

 — indigata, sobrinata, altenaria — forekommer forvirringen 

 mig at vaere graenselos. 



316. E. scabriosata Bkh. (piperata Stph.)? 



Saledes bestemt har jeg fra Sch0yen faet tilbagesendt et 

 exemplar af en art, hvoraf jeg ved Naes fandt flere stykker 

 pa et plankegjserde 5te August 1876. Ny for vor fauna. 

 Den forekommer ogsa i Livland og Finland, hvor den af 

 v. Nolcken blev funden 21de Mai, af Wallengren opfores 

 den fra Skane. 



817. E. subfulvata Hw. 



Ved Naes nsesten arvist, men kun i enkelte individer. 1874 

 og 75 (J. A all), lste August 1876 fangede jeg selv et friskt 

 exemplar. Flyvetiden indtraeffer i de sidste dage af Juli og 

 begyndelsen af August. 



Det er pafaldende, at den naarbeslaegtede E. succenttiriata 

 L., der enkelte ar forekommer ganske hyppig omkring Kri- 

 stiania, helt synes at mangle i Nedenaes; dens Flyvetid be- 

 gynder i sidste trediedel af Juni og varer til omkring midten 

 af Juli. Enkelte har villet forene disse 2 arter; for deres 

 selvstaendighed taler, foruden forskjellen i farve, navnlig den 

 forskjellige tiyvetid; Heinemann angiver den rigtignok for 

 begge arter til Mai og Juni, men savel Haas som v. Nolcken 

 opgiver en sildigere forekomst for E. subfulvata, hvad der 

 ogsa bekraeftes af iagttagelser hos os. 



318. E. satyrata Hb. 



Denne i st0rrelse og farve adskillig variable art er alminde- 

 lig ved Nass i slutningen af Juni. Den er slaegtens mest 

 udbredte art, der i de arktiske egne (til 70 n. br.) er endnu 

 talrigere end sondenfjelds. 



I „Enumeratio" opfores fra Nass E. exiguata Hb.; exem- 

 plaret (fanget i August 1873) besidder jeg ikke nu lamgere, 



