2 A. CHR. BANG. DE SIBYLLINSKE ORAKLER I MIDDELALDEREN. 



Denne Synsmaade skal jeg i det f0lgende S0ge at belyse. F0rst skal 

 det indr0mmes, at Lactants har st0ttet sin Fremstilling af de sidste 

 Ting til en Flerhed af sibyllinske Steder, som han har undladt 

 direkte at citere. Dette vil jeg senere S0ge i det Enkelte at godt- 

 gj0re. Det er for mig af ingen Betydning, at Oraklernes to forste 

 B0ger ikke findes citerede af Lactants. For mig er det Sp0rgs- 

 maal Hovedsagen: lader det sig med Vished godtgjore, at der findes 

 nogen paa Sammenhseng tydende Overensstemmelse mellem Ideerne, 

 Tankerne i de to forste Boger og hos Lactants? For at faa besvaret 

 dette Sp0rgsmaal gaar jeg over til at tage i 0iesyn de Steder af 

 anden Bog. af hvilke Bechent tror at have fundet Spor hos nys- 

 nsevnte Kirkelserer. 



Lactants, Inst. VII, 14, 16: Sed et secularium prophetarum 

 congruentes cum coelestibus voces finem rerum et occasum post 

 breve tempus adnuntiant. describentes qvasi fatigati et dilabentis 

 mundi ultimam senectutem. 



Orac. Sib. II, 161 fg. 



. . . . o {liya Sedot 

 ucrcaTfijc ysvs% 90^, xaxoepyse^, afoot, 



Nogen paa Sammenhamg tydende Lighed lader sig her aldeles 

 ikke tilsyne. Lactants har ikke Oraklerne for 0ie, men vel Ste- 

 der som Lucretius V, 312: 



.... monumenta virum dilapsa videmus 

 cedere .... senescere casu .... 

 Lactants, Inst. VII, 15, 6: Et sicut tunc signa facta sunt, 

 quibus futura clades iEgypti ostenderetur, ita in ultimo fient pro- 

 digia miranda per omnia elementa mundi, qvibus imminens exitus 

 universis gentibus intelligatur. 

 Or. Sib. II, 165 fg. 



i) hh ffuvaipsai? &TV*C, crav rivec: avTi rcpotpvjTov 

 vliSuSaTCa'Ta'. TteXajMS-'.v irj. yj>cv ; . 9t ( ;j.^ovtsc. 

 Som man vil se, er hos Lactants Tale om prodigia miranda 

 per omnia elementa som Tegn paa Verdens forestaaende Under- 

 gang, medens de sibyllinske Vers tale om falske Profeter. Det 



