CHKISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FOEHANDL. 18 82. No. 8. 5 



Lactants, Hike hos Sibyllen. Men netop denne sidste Omstamdighed, 

 der er det mest karakteristiske ved hele denne Sag, turde vel in- 

 deholde et Fingerpeg, der paabyder os Forsigtighed i at opstille 

 nogen Forbindelse mellem Lactants og Sibyllen i dette Stykke. 

 Sagen er dog den, at de Tanker angaaende Luttrings-Ilden, som 

 Lactants bar failles med Sibyllinernes anden Bog, deler ban 

 med en Flerhed af tidligere Kirkelaerere, saa man ligesaa snart 

 kan antage, at han har 0st dem af disse, som af Or. Sib. lib. II. 

 Naar Lactants siger (i Inst. VII, 21, 7), at man ikke inaa an- 

 tage, animas post mortem protinus judicari; nam omnes in una 

 communique custodia detinentur, donee tempus adveniat, qvo 

 maximus judex meritorum faciat examen, saa er dette fuldstsendig 

 den samme Tanke, som Tertullian lsenge for ham har udtalt: Ha- 

 bes . . . a nobis libellum, qvo constituimus omnem animam apud 

 inferos seqvestrari in diem Domini. 1 Og naar Lactants lader ogsaa 

 de Retfserdige ved Verdens Ende efter Dommen gjennemgaa en 

 Luttringsild, saa gjengav han kun samme Synsmaade, som Origenes 

 tidligere havde gjort gjseldende, kun noget mere spiritualistisk. 

 Dr. Kling har (Herzog, Realencyclopsedie X, 712) gjengivet dennes 

 Anskuelse herom saaledes: Jeder muss durch das Feuer eines 

 inneren Gerichts, das der Herr entzundet, hindurch; die Guten 

 bleiben darin unversehrt, seit Christus den Weg gebahnt; die 

 Bosen bleiben darin zuruck. 



Der foreligger saaledes Intet, der kan tjene som Bevis for den 

 Antagelse, at Lactants skulde have kjendt og benyttet Sibylliner- 

 nes to f0rste B0ger. De Partier af anden Bog, Dechent har frem- 

 draget til Sammenligning med Lactants, og som angaa de sidste 

 Ting, maa aabenbarlig vsere af kristent Udspring. Forsaavidt som 

 hans Mening havde holdt Stik, maatte man antage, at foruden 

 II, 331—339 ogsaa flere andre kristne Partier maatte vajre indsatte 

 i anden Bog i Tiden f0r Lactants. Da imidlertid denne Synsmaade, 

 som paavist, savner ethvert Bevis. saa maa man blive staaende ved 

 folgende Alternativer: 



1 De anima, cap. 55. 



