CHE ISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 188 2. No. 8. 9 



Inst. VII, 25, 7. 



Quum caput illud orbis occiderit et p*u>?] esse coeperit, qvod 

 Sibylla? fore ajunt, qvis dubitet venisse jam finem rebus huraanis 

 orbiqve terrarum? 



At Lactants her ikke st0tter sig til Udsagn af tidligere Kirke- 

 fsedre, f. Ex. Tertullian, men til Sibyllerne, derfor har vi jo bans 

 egne Ord. Man sammenligne Or. Sib. VII, 108: 

 Po;j.r t xapTspo'\h>|Ae, .... 

 .... {hoc hi as. 7ra[X7tav airjorov 



Or. Sib. VIII, 37 fg. 



o'jpavtos TC^TjyTq, xai xa>vbs^ a^e'va itpuri] o. S. V. 



ibid. VIII, 143. 



w'Xsto ttjc 'Pw'ixtjc a?x.rj wrs TijXsa-o'coffa. 



ibid. V, 165 fg. 



i'axoLi xai 'Pojxifi p*u'(i/r) o. s. v., 

 cfr. ogsaa Or. Sib. V, 162 fg. 



j$. Efter at saa Lactants paa Basis af Dan. 7, 24 har forkla- 

 ret, at 10 Konger vil under den ved Koms Fald skede Forvirring 

 bema?gtige sig og dele Latidcne mellem sig, heder det videre 

 Inst. VII, 16, 3: 



Turn repente adversus eos hostis potentissimus ab extremis 

 finibus plagse septentrionalis orietur, qvi tribus ex eo numero dele- 

 tis, qvi tunc Asiam obtinebunt. adsumetur in societatem a ceteris 

 ac princeps omnium constituetur. Cfr. Inst. VII, 15, 11: imperium 

 in Asiam revertetur, ac rursus oriens dominabitur atqve occidens 



Man har i den med de oversblevne Asiater forbundne Hov- 

 ding fra Norden villet se en Hentydning til Forestillingerne om 

 Gog og Magog (cfr. Apoc. 20, 8 fg.), og det tor ikke benajgtes, at 

 dette muligens kau have vajret Tilfaeldet. Men den folgende Skil- 

 dring af denne Hovdings Herredomme synes mig at sajtte det uden- 

 for al Tvivl, at Lactants forst og fremst har havt for 0ie den 

 Sibyllinske Nero og hans Erobring af Rom og Verden med sine 



Vid-Sehk. Fork 1882. No. 8. 1 



