2 A. CHR. BANG. ET SIBYLLINSK ORAKEL ERA MIDDEEALDEREN. 



uden Betydning for Sp0rgsmaalet oin Orakeldigtuingens Historie i 

 Middelalderen, har .jeg foranstaltet en ny, kritisk Udgave af samme 

 efter f0lgende Haandskrifter : 



A, det er Codex Paris. Reg. nunc National, fra det 12te Aar- 

 hundrede, No. 5390 ; indeholder en Flerhed af Smaaskrifter ; vort Ora- 

 kel begynder Pag. 233. Acrostichet i Enden mangier. 



B, det er Codex Monach. fra det 12te Aarhundrede, No. 14498; 

 indeholder flere Smaaskrifter af blandet Indhold; vort Orakel begyn- 

 der Pag. 75. 



C, det er Codex Paris. Reg. nunc National, fra 13de Aarhundrede, 

 No. 345 ; blandt Smaaskrifter af forskjelligt Indhold findes najrvan-ende 

 Orakel Pag. 214 under Titelen: „Tractatus de Sibillis eiusque pro- 

 phetiis". Slutningen af Texten mangier (fra „et uniuerse terre cap- 

 tiuabuntur", under rex L de Francia Salicus). 



D, det er Codex Paris. Reg. nunc National, fra 14de Aarhundrede, 

 No. 4907; blandt forskjelligartede Smaaskrifter findes under No. 3 

 naervserende Spaadom under Titelen: „Scholium de Sibyllis". 



E, det er Codex Paris. Reg. nunc National, fra 15de Aarhundrede, 

 No. 5G13; blandt mindre Arbeider af forskjelligt Indhold findes under 

 No. G vort Orakel under Titelen: „Narratio de Sibylla Tiburtina". 



Jeg gaar over til at s0ge at bestemme, i hvilken Tid dette Ora- 

 kel i sin nuvaerende Skikkelse maa vsere forfattet, og bemaerker i 

 denne Henseende F0lgende : 



De tre Konger af Navnet 0, der f0lger efter hverandre, er selv- 

 fylgelig de tre Otto'er. Den rex per A nomen, der efterf0lger den 

 sidste Otto, og som er „ex gente Lombardorum", er selvf0lgelig Ar- 

 duino de Ivrea, som Italienerne valgte til Konge efter Otto den Tre- 

 dies D0d. Efter ham f0lger en rex per C nomen, der ikke kan van-e 

 anden end Conrad den Anden. Saa skildrer Oraklet en Konge, der 

 uden at betegnes med sine Forbogstaver omtales som en „alius Soli- 

 cits", og som er den eneste i Oraklet omtalte tydske Romerkeiser, hvis 

 Navn ikke er angivet efter sit Forbogstav. Denne sidste Omstamdig- 

 hed giver en Formodning om, at Forfatteren lever just paa denne 

 ikke navngivne „Konges u Tid, og at han skildrer sin Samtid, idet han 

 fremstiller Forholdene under sammes Regjering. Denne Formodning 

 synes at gaa over til Vished, naar man betragter de efter denne ano- 

 nyme „Konge" f0lgende Regenter. F0rst kommer en rex per B nomen, 

 saa en ; hvis Navn begynder med A, saa atter en, hvis Forbogstav er 

 B, og som skal vaere af Longobardisk ;Et og regjere i 100 Aar, og 

 efter denne B f0lger 12 Herskere af Navnet B; derpaa en Salier „de 



