CHKISTIANIA VIDENSK.-SELSK.-FOEHANDL. 1882. No. 9. 



5 



Alt dette tilsammenlagt syues at afgive et fuldgyldigt Bevis for, 

 at Forfatteren af vort Orakel liar vseret for det f0rste en Italiener og 

 for det andet en Longobard. Dette, at Longobardiske Herskere, Riva- 

 ler af de tydske Roraerkeisere, indssettes i Rsekken af disse, og at 

 Longobardernavnet ellers saa stserkt pointeres, synes blot at kunne for- 

 klares paa denne Maade. Jeg antager saaledes, at vort Orakel er blevet 

 til i Norditalien, ikke i Calabrien. For sin Paastand om, at Oraklet 

 skulde skylde Munke i Floris sin Tilblivelse, bar Alexandre ikke for- 

 maaet at f0re noget Bevis. Thi det lader sig ikke godtgj0re, at den 

 Consentinske Biskop Martinis Polonu-s har kjendt vor Sibylle og be- 

 nyttet den (contra Alexandre, II, 308). Han fortadler kun, at Octavian 

 kaldte til Big den Tiburtinske Sibylle, da Romerfolket vilde tilbede 

 ham som Gud. Efter at have h0rt, hvad han vilde, udbeder hun sig 

 tre Dages Betsenkningstid, som hun tilbringer i den strengeste Faste. 

 Da hun saa skal svare Octavian, istemmer hun Acrostichet om Dom- 

 medag, hvorpaa Keiseren i et Syn skuer Madonna med Barnet staaende 

 paa et Alter og li0rer Raabet: „dette er Guds S0ns Alter" — et Syn 

 Keiseren havde i sit Kammer, der hvor nu Kirken Sancta Maria in 

 Capitolio ligger (Alexandre II, 309). Enhver ser, at man her kun har 

 for sig en Variant af Sagnet om Keiser Augustus, der ikke har det 

 ringeste at skaffe med vort Orakel. Men, selv om dette var Tilfaddet, 

 selv om Martinus Polonus, der skrev i den sidste Halvdel af 13de 

 Aarhuudrede, virkelig havde kjendt og brugt na?rva;rende Orakel, saa 

 vilde jo aldeles ikke deraf f0lge, at det skulde vaare bleven forfattet 

 af Munkene i Floris i NaBrheden af bans Bispessede. Thi dette For- 

 fatterskab er ligetil en Umulighed af den gode Grund, at Klosteret 

 i Floris ikke engang var til, dengang vort Orakel blev forfattet i Slut- 

 ningen af Henrik den Fjerdes Regjeringstid. Den hellige Joachim, der 

 grundede Klosteret i Floris mellem Aarene 1183 og 1196, var ikke en- 

 gang f0dt, da Forfatteren af vort Orakel skrev. 



Dette maa strax have fundet en rask Udbredelse baade mod Nord 

 og mod Syd. At det i 12te Aarhundrede var kjendt nordenfor Al- 

 perne, turde vel sluttes af, at det forefindes baade i Miinchen og 

 i Paris i Haandskrifter, der vise sig at vaere blevne til i dette Aar- 

 hundrede. Og at det snart banede sig Vei mod Syd, fremgaar nok- 

 som deraf, at det, som R. Usinger oplyser, forefindes i Gottfried af 

 Vilerbos Pantheon ved Slutningen af 12te Aarhundrede (Forschungen 

 o. s. v. 10, Pag. 629). 



Medens nu Forfatteren af vor Sibylle maa have vseret en „Longo- 

 barder", saa maa det have vaeret en Tydsker, der har givet samme den 



