Medens altsaa Fragmentets A skal „regjere lamge", skal „erholde 

 Riget for lange Tider", saa skal vor Sibylles Fremtidskeiser vistnok 

 „leve lsenge", men kun „erholde Riget for uogen Tid", han skal altsaa 

 afsattes og efter sin Afsrettelse „leve i lang Tid*. 



Hin „ alius per B nomen" og de af denne fremgangne 12B'er = 

 en Flerhed af Herskere af Navnet B, er selvf0lgelig alle dannede af 

 den B, der var Forgjaengeren af A. Naar vor Forfatter lader den B, 

 hvoraf de 12 B'er ndgaar, vsere „ex genere Longobardorum", saa har 

 han taget dette Traek af, hvad Fragmentet siger om sin A: „et erit 

 ipse rex de genere Longobardorum". At vor Forfatter lader denne B 

 den Anden regjere i hele 100 Aar, har vel sin Grund deri, at det er 

 ham kjaert at udstyre sin Longobardiske Landsmand blandt Fremtidens 

 Keisere med en saa lang Levealder. 



Efter Henrik den Tredie lader Fragmentet fremstaa en „rex Sali- 

 fius de Bajowaria", der, efter hvad Waitz har paavist, og hvad der 

 ligger i Sagens Natur, ikke kan vaere nogen anden end Henrik IV. Frag- 

 mentets Skildriug af denne har vor Forfatter benyttet under sin Be- 

 skrivehe af Fremtidskeiseren E, den nsestsidste Keiser f0r Dommen. 



Man se f0lgende Sannnenstilling. 



tribulatic 



Usinger-Fragmentet. 



:uit ab inicio mundi, et 

 s diebus pugue et multe 



Romani compreht 

 nu ipsius regis, nan 



Vor Sibylle. 

 ! initium doloruir 



der be. 



;ik forud 



Da det af Usinger meddelte Orakel kun er et 

 gyndermed V = Berengar, og da man ikke kjender, 

 for denne, er man f0lgelig ude af Stand til at daune Big nogen Me- 

 ning om, hvorvidt vor Forfatter under Skildringen af, hvad der gaar 

 forud for Berengar, har 0st mere af denne sin Kilde eller ci. Efter 

 den Maade, paa hvilkeu han har benyttet de Kilder, hvis Afbenyttelse 



