14 A. CHE. BANG. ET SIBYLLINSK ORAKEL FRA MIDDELALDEREN. 



vi kunne kontrollere, fremgaar det noksom, at vor Forfatter har va3ret 

 en teramelig baade uselvstamdig og aandl0s Mand. Man er derfor 

 berettiget til at antage, at han har 0st alt, hvad han meddeler i Orak- 

 let, af en eller anden Kilde, skriftlig eller raundtlig. 



Beretningen om Senatorernes Dr0m, om de 7 Sole og om Romulus's 

 Gesandtskab til Sibyllen for at hente hende til Rora i denne Anled- 

 ning, vides ikke at forekomme andetsteds end i vor Sibylle. I Folke- 

 munde maa sikkerlig et Sagn herom have gaaet. Ligesom man efter 

 Martinus Polonus havde Trang til at f0re Sibyllen sammen raed Augu- 

 stus, havde man ligeledes Trang til at f0re hende sammen med Ro- 



VI. Blandt de Kilder, til hvilke vort Orakel viser tilbage, om 

 man end maa antage flere Mellemled, er ogsaa de gamle, grseske Si- 

 bylliner; hvilket Indtryk disse maa have gjort paa en forangaaende 

 Tid, og hvor der endnu ved Slutningen af lite Aarhundrede var 

 forhaanden ikke saa faa Reminiscentser af disse, det syues utvivl- 

 somt at fremgaa af vort Orakel. Jeg gaar over til at paavise dette i 

 det enkelte. 



a. Betegnelserne af Keiserne med deres Forbogstav har vor Forfat- 

 ter vistnok optaget efter Usinger-Fragmentet. At dettes Brug af 

 denne Methode viste tilbage til de Sibyllinske Orakler, har Bugge 

 i det Letterstedtske Tidskrift gjort gjeldende raed fuld Grand. 

 Allerede Or. Sib. V, 12 fg. har gjort Begyndelsen, der er bleven 

 fortsat af de 4 sidste B0ger (XI— XIV). Der er dog en Forskjel 

 mellem Maaden, paa hvilken Sibyllinerne og vort Orakel udtryk- 

 ker sig. Hist betegnes vedkommende Herskernavns Begyndel- 

 sesbogstav med sammes Talvserdi (f. Ex. K(ataap-) = ofy.a 5fc; 

 N(ero) = avrip Jtsvnqxov-c' api^jitov o. s. v.) ; her uden Omsv0b 

 ved et enkelt Bogstav. Methoden er altsaa bleven simplificeret 

 i Tiden mellem Affattelsen af de sidste Sibyllinske B0ger og vort 

 Orakel. Mellemledene lade sig eftervise. Fragmentet har enten 

 direkte eller indirekte optaget sin Maade at udtrykke sig paa 

 fra Acko, der siger om den sidste Romerkeiser : „nomen erit C". 

 Beretningen om den sidste Romerkeiser, der som bekjendt ogsaa 

 optraeder hos Pseudo-Methodius, har Adso efter sit eget Udsagn 

 taget af Sibyllinske Vers: „sicut in sibyllinis uersibus habemus' ; . 

 Der har altsaa paa Adsos Tid vasret i Oml0b en Sibyllinsk Digt- 

 ning paa Vers, der baade har indeholdt Beretningen om den sid- 

 ste Romerkeiser og givet ham Navnet C. Denne latinske Sibyllin- 

 ske Digtning er, som det synes, Mellemledet mellem Adso og de 



