uber0rte eller ukjendte ejendommeligheder, ligesora jeg ved dette 

 kan supplere iagttagelsen over det eneste tilfselde, hvori ventralerne 

 har vseret sikkert paviste, neralig pa det af prof. Reinhardt i 1838 

 beskrevne individ fra Fseiwne. 



Det exemplar, som naermest foranledigede mig til at levere 

 denne lille notits, modtog vi den 21 de April dette ar af en liden 

 gut, der et par dage iforveien havde fundet det i fjaeren ved T0ns- 

 vik, 11 kilometer nordenfor Troms0; det var da dedt, men tilsyne- 

 ladende netop drevet iland, sasom finnernes tendre r0de farve 

 havde holdt sig frisk, da gutten fandt fisken; han udtalte som sin 

 formening, at den vistnok havde vseret jaget af et eller andet s0- 

 dyr, hvilket ikke lyder sa utsenkeligt, da bagkropsenden var afreven, 

 men dyret forresten aldeles ubeskadiget. Det udviser f0lgende 

 dimensjoner : 



Totallsengde (beskadiget, uden caudal) .... 760mm. 



Afstand fra snudespids til anus 465 mm - 



Legemets st0rste h0ide 162m 



H0iden over anus 150™ 



Hovedets laengde 1 



Orbita's diameter 



Lsengde af forreste ventralstrale (defekt) ... 

 Som ovenfor naevnt var desvserre et stykke af t 

 med caudalen afrevet, omtrent saa stort et stykke, at totallaengden 

 af det ubeskadigede dyr vilde have dreiet sig omkring 1000mm, 

 og dette individ er saledes ikke alene det mindste i noget inden- 

 lamlsk museum opbevaret, men, savidt jeg kan forsta, overhovedet 

 det mindste exemplar af „S0lvkveiten", som nogensinde er blevet 

 videnskabeligt unders0gt. Jeg har saledes kunnet opbevare den 

 pa et almindeligt stort cylinderglas i sprit, medens man ligeover- 

 for de saidvanlige 2 meter lange individer star sa noget nser 

 radl0s, nar det gjjelder at tilvaretage dem til videnskabeligt 

 brug. 



Legemsformen er ikke ubetydeligt afvigende fra den ssed- 

 vanlige hos de voxne explr. iagttagne, idet bredden fra nakken 

 af tiltager meget lidet, hvorved hele legemets forreste parti bliver 



