2 JAC. G. OTTO. SPEKTRAL ANALYSE OG DENS ANVENDELSE. 



malophasning af det betraeffende Farvestof og den Opbsning, hvis 

 Gehalt paa samme skulde bestemmes, foran Spektroskopet og for- 

 andrede Normaloplosningens Tykkelse saalsenge, til begge de under- 

 S0gte Spektrer var lige. Bahr og Bunsen 1 bestemte Koncentra- 

 tionen af en ubekjendt Didyrooplosning ved at fortynde denne 

 med Vand, til Lysstyrken i en af dens Absorptionsstriber var lig 

 Intensiteten i den homologe Stribe hos en Opl0sning af bekjendt 

 Didymgehalt. 



Forst Vierordt 2 gav den spektrophotometriske Methode en 

 Form, der bragte den til raeget stor Anvendelighed. Han har ikke 

 alene t*0rst forsynet det oprindelige Spektralapparat med saeregne, 

 til spektrophotometrisk Brug hensigtsmsessige Indretninger, men 

 ogsaa i den theoretiske Behandling af Sagen indf'ort nogle Begre- 

 ber, hentede fra Bunsen og Roscoes photokemiske Undersogelser, 3 

 som har gjo*t det muligt at opstille en Formel af almindelig Brug- 

 barhed. 



Senere har Glan 4 og Hiifner 5 arbeidet videre paa dette Felt r 

 dels ved Konstruktion af nye hensigtsmsessige Spektrophotometre, 

 dels ved kvantitativ spektralanalytiske Undersogelser, hovedsagelig 

 af fysiologisk Natur. 



For at gjore mine senere Afhandlinger lettere tilgjangelige 

 for norske Lsesere skal jeg forst i Korthed omtale det theoretiske 

 Grundlag for den kvantitative Spektralanalyse, derpaa kortelig 

 beskrive de forskjellige Spektrophotometre, specielt et saadant af 

 ny Konstruktion, tilhorende Universitetets fysiologiske Institut, og 

 endelig give en Fremstilling af den spektrophotometriske Under- 

 S0gelsesmethode for Blodfarvestoffenes Vedkommende. 



