4 JAC. G. OTTO. SPEKTBALANALTSE OG DENS ANVENDELSE. 



For imidlertid af det blotte Kriterium at gj0re et almindeligt 

 brugbart Maal satte Bunsen og Roscoe 1 den Br0kdel, til hvilken 

 Lys af Intensiteten 1 ved Gjennemgang gjennem forskjellige diaphane 

 Medier skal svsekkes, en Gang for alle — V l0 og kaldte den reci- 

 proke Vmrdi af den Schichtetykkelse, ved hvilket dette sker, Extinc- 

 tionskoefficienten. Betegnes altsaa Vsedskeschichtets Tykkelse med 

 saa er e Extinctionskoefficienten. 



Denne lader sig let fiude ved Regning, saasnart man kan 

 maale n0iagtigt, hvormeget en Lysstraale af Intensiteten 1 svsek- 

 kes ved at gaa gjennem et Vsedskeschicht af bekjendt Tykkelse. 



I Ligning (1) har man: 



hvoraf faaes: 



m log n == — log J" 



log, — !^ (3) 



Naar man nu for Schichtetykkelsen, m, saetter - og for I 1 Vser- 

 dien x / lQ , bliver: 



log« = s. 



Indssettes dette i Ligning (2), f aaeS f lgende Vardi for Extinc- 

 tionskoefficienten : 



