synes ikke at vaere forfulgte igjennem lamgere Tid. Deres Bevis- 

 kraft kan ingenlunde godkjendes, og stadftester de, efter min For- 

 mening, kun den gamle Erfaring, at Urinen ikke sjelden kan vsere 

 fri forSukker i Forlobet at Diabetes. Andre Iagttagere som I. C. 

 Lehmann (1870), Kiilz (1871), Balthasar Foster (1872) og Kretschy 

 (1873) har anvendt det uden noget bestemt Resultat. Jeg skal 

 indskrainke mig til at meddele den af Kiilz, 1 Prof, i Physiologi i 

 Marburg, givne tabellariske Oversigt over den af ham behandlede 

 Patient der fik Bromkalium i 6 Uger, medens Diaiten var den 

 samme under som for og efter Behandlingen. 





iGjen 





for 24 Timer. 



i 



Urinma;nj?de. 



Sukkergehalt. 







Ugen for Behandling med Bromkalium 



3964 



Kcm. 



232 Grm. 



IsteUge. Sol. bromet. kal. (3 (— 4) —200), 









chl. mj. bih 



4091 





216 — 



2den Uge. Sol. bromet. kal. (4 (—5) —200), 









chl. mj bih 



4921 





302 — 



3die Uge. Sol bromet. kal. (5 (-B) - 200), 









chl. mj. bih 







272 — 



4de Uge. Sol. bromet. kal. (6 (—7) —200), 









chl. mj. bih 



5109 





280 — 



ote Uge. Sol. bromet kal. (7—200), chl. 











5444 





307 — 



6te Uge. Sol. bromet. kal. (8—200), chl. 











5481 





301 — 



Ugen efter Behandlingen . . . 



4574 





258 — 



^ rJttxst Therapie T des Diabetes meuitus ' Mar ' 



