64 



p. 245, hvilken Art synes at vaere identisk med Placostegus poli- 

 tics (Serpula) Sars og Vermilia serrulata Fleming); og 3) Spiror- 

 bis nantiloides (Lamarck = Serpula spirorbis 0. F. Muller). 



Det Sporgsmaal frembyder sig nu, siger Wallich: hvorfra have 

 disse Arter deres Oprindelse? Kunne vi betragte de Localiteter, 

 paa hvilke de bleve fandne, som deres genetiske Centra, eller 

 kun som isolerede Colonier beboede af Arter, hvis genetiske Cen- 

 tra maa S0ges andensteds? 



Resultatet af Wallichs Forseg paa at besvare dette Sporgs- 

 maal er, at han antager de omhandlede Ophiocomce, Serpula og Spir- 

 orbis for at stamme fra grundt Vand, og at de ere blevne acclima- 

 tiserede i de store Dy fader; hvilken Acclimatisation, under en lang 

 Folge af Generationer, har holdt Skridt med de Forandringer, der 

 fandt Sted i den Deel af Havbunden, som de beboede. Han an- 

 tager nemlig med E. Forbes, deels af samme Grunde som denne 

 Forsker og deels stettende sig paa sine egne Undersogelser af 

 Atlanterhavets Bund, at der engang har existeret en „Barriere > ', 

 sandsynlig en Rsekke af 0er tvairsover fra 0st-Gronland til Ky- 

 sterne af det nordlige Europa, hvilken Barriere eller 0rsekke red 

 Slutningen af Glacialperioden gradeviis sank ned til dens nuvffi- 

 rende Dybde. 



Det, som fornemmelig har ledet Wallich til denne Antagelse, 

 er, for at bruge hans egne Ord (1. c. p. 149) „det overordentlige 

 (extraordinary) Factum, at disse Dijr fra de store Dybder, Ophio- 

 coma granulata, Serpula rifrea og Spirorbis nantiloides, alle henhor? 

 til vel bekjendle litlorale Arter." 



Her maa jeg imidlertid gjere nogle efter min Formeniug be- 

 foiede Indvendinger : 



Fur det forste maa jeg nemlig indtil videre, eller indtil nser- 

 mere Oplysning heroin gives (som maaskee vil fremkomme iden 

 forventede tinden Deel af Wallichs Skrift) betvivle, at den Ophui- 

 ride, som Wallich faetegner med Navnet Opluoeoma gramdata, fir- 

 kelig er denne Art d. e. Ophiocoma nigra (Asterias) O. F. MflM 

 hvilken Art vistnok forekommer paa grundt Vand, nemlig ved 

 den norskc Kyst paa 2—30 Favne, saavidt hidtil bekjendt aldng 



