dybere, og ikke udbredt nordligere end til Udlobet af Trondhjems- 

 fjorden (ved Bejan), skjondf Wallich (p. 151) angiver ,.til Grsend- 

 seme af Polarcirkelen." Dernsest fandt Wallich sin Ophiocoma 

 granulata ogsaa ved Godtliaab i Gronland (p. 102) paa 100-200 

 Favne; men Ophiocoma nigra kjendes hidtil aldeles ikke fra Gronland, 

 livor netop Egnen ved Godthaab har vrerct saa vel gransket af 



Bnndskraben der. Jeg formoder derfor, at der her finder en For- 

 vexling Sted med en anden Art, maaskec Ophiacantha spinulosa 

 m\\er & Troschel, en vel bekjendt, ogsaa ved Gronland forekom- 

 mende, men ikke af Wallich i bans Fortegnelse over de af ham 

 der fimdne Arter opfort, arktisk Form, hvoraf en Varietel ogsaa 

 i sinTid blev af J. Mtlller og Troschel urigtigt, som Utken og jeg 

 have paaviist, beskreven som en Ophiocom i under Xavnet 0. arctic a. 



Ophiacantha spinulosa er mi sum bekjendt ikke en littoral, 

 men heller en Dybvandsart, da den forekommer, efter hvad hidtil 

 er bekjendt, paa 20-190 Favne. Hvad der end , mere briogcr 

 mig til at troe, at Wallichs Ophiocoma granulata ikke kan ra>re 0. 

 nigra, er, at nan (p. 134) siger om den af ham fra 12G0 Favnes 

 Dyb optagne Form, at den var „ligesaa brillant farvet som om 

 den havde levet i den tempererede Zone og paa det grundeste 

 Vand; medens, besynderligt nok, de Individer af samme Art, 

 hvilke bleve optagne fra 100 til 200 Favne i Vestgrenlands Fjorde, 

 vare af en morkladen Farve." Farven af Ophiacantha spinulosa 

 er af mig (Reise i Lofoten og Firimarken p. 40) beskreven som 

 temmelig variabel og broget, i Almindelighed merkebrun eller 

 lysebrun eensfarvet eller plettet paa Skiven, og med lyse- og 

 morkebrune Farvebaslter paa Armene. Den kan saaledes vistnok 

 ikke kaldes „brillant- i , men dog livligere end hos Ophiocoma nigra, 

 som altid er eensfarvet sort eller meget sjeldent morkebrun. 



