Hr. Waage foredrog et af ham og Hr. Guldberg udfert Ar- 

 beide: Studier over Af finiteten. 



De Theorier, som hidindtil i Kemien ere gjorte gjseldende 

 angaaende de kemiske KraBfters Virkemaade, ere af alle Kemikere 

 erkjendt at vsere utilfredsstillende. Dette gjselder saavel de elek- 

 trokemiske som de thermokemiske Theorier; og det maa vel 

 overhovedet ansees for tvivlsomt, om man ved Hjeelp af de Elek- 

 tricitets og Varmeudviklinger, der ledsage de kemiske Proces- 

 ser, nogensinde vil kurme finde de Love, hvorefter de kemiske 

 Kraefter virke. 



Vi have derfor sogt at finde en mere direkte Methode til 

 Bestemmelse af disse Kraefters Virkemaade og vi tro i en kvan- 

 titativ Undersogelse af de forskjellige Stoffers gjensidige Indvirk- 

 ning at have slaaet iud paa en Vej, der sikkrest og naturligst 

 vil fore til Maalet. Vi skylde at fremhseve, at DHr. B erthelot og 

 S. Giles i Sommeren 1862 offentliggjorte Arbejder over ^Etherifi- 

 kationen for en vaesentlig Del have foranlediget os til at vselge 

 nelop denne Methode. 



Vort Arbejde, der paabegyndtes i Hosten 1862 og omfatter 

 omtrent 300 kvantitative Uudersogelser, har ledet os til en be- 

 stemt Opfatning af de kemiske Proeesser og til at opstille en 

 ny Theori og bestemte Love, hvilke vi her i Korthed skulle 

 fremsoette og derpaa konstatere dels ved vore egne og dels ved 

 andre Kemikeres Forsog. 



De kemiske Forbiiidelser kunne som bekjendt deles i to 

 Slags : 



1) fuldkomne, der altid foregaa efter bestemte Atomfor- 

 holde og 



2) ufnldkomne, der inden visse Grsendser kunne have en 



Til den forste Slags h0re de, der efter den almindelige 

 Opfatning kaldes kemiske Forbiiidelser, hvis Saninienspetning 

 altid vil kunne udtrykkes enten ved en af de tre Hovedtyper 



