21 



nes Frsender i Asien, er jeg bleven overtydet om, at den gale og 

 rode Farve allerede i Oldtiden og for en stor Deel endnu i Asien, 

 isser blandt Buddhisterne, har spillet og spiller den samme Rolle, 

 som i det europreiske Norden i Hedendommens Dage. 



Jeg skal forst soge at bevise denne Sa3tning ved talrige Cita- 

 ter af bekjendte Skrifter, og siden dertil knytte de Resultater, 

 som jeg troer man deraf kan uddrage, til Belysning af de nordi- 

 ske Gravfund. Naar jeg i den her folgende Fortegnelse har op- 

 taget Gravhoie, som ssedvanligen antages at tilhore en saa fjern 

 Oldtid, at de ere feldre end Norronafolkets Indvandring i Norden, 

 saa er det ikke, fordi jeg anseer det for afgjort, at de tilhore en 

 sildigere Periode, men for det Tilfselde, at de muligens kunne 

 vaere at henregne til en saadan eller, for i modsat Fald at vise, 

 at den Skik, som her omtales, er indkommen i Norden endog for 

 Norronernes Indvandring. 1 Jeg har derhos medtaget et Par Grave 

 i Rusland, som Mellemled mellem Asien og Skandinavien, idet 

 jeg antager det for afgjort, at en betydelig Deel af Stroget mel- 

 lem 0stersoen og det kaspiske Hav vedblev at beboes af Norrona- 

 Folk mange Aarhundreder efter at Skandinavien var bleven ind- 

 taget af sine nuvserende Beboeres Forfsedre. 2 



De Monumenter, som danne Grundlaget for nservserende Un- 

 dersogelser, ere folgende: 



I. Nordiske Gravhoie. 



Den saakaldte Roddinge-Konges Gravhoi paa Moen indeholdt 

 Skeletter og Redskaber af Steen, men intet Stykke af Metal. I 

 Samme fandtes en Urne, hvori „ikke var andet end guul Sand." 

 Antiq. Annaler II S. 238. 



Paa 0en Fuur i Limfjorden fandtes ved Aabningen af en 

 Gravhoi en Steenoxe og 6 Urner, af hvilke de fern vare satte 

 i Kreds om en storre i Midten, fyldte med en ro dag tig Jord. 

 Nord. Tidssk. f. 0. II. S. 209. 



1 Jeg har i Vid. Sehk. Forhandlinger 1860 S. 101-103 anfart Grande for en 

 a Detto har jeg adforligen hcviist i Forh. i Vid. Sehk, for 1863 S. 93 Jig. 



