123 



komme derigjennem. Den staaer i saa stort Ry, at en fornem 

 Herre, som ei vilde vsere sin Tro paa dens Virkning bekjendt, 

 dog om Natten skal have sat over til 0en og have passeret den. 

 Indian Antiqtities or Dissertations (Jr. (by Maurice) Vol. VI.p. U6-117. 



Denne Situation har meget fcilfeeltes med Beliggenheden af en 

 saakaldet Longang paa Sendmere (Romsdals Amt), hvilken i Aar- 

 flots Blad, Postbudet No. 48, 1S4C>, aftrykt i Vrda HI S. 13 — 14, 

 lyder saaledes: 



„En af Ytterhovdes Opsiddere, der for nogle Dage siden var 

 i Arbeide med at nedsaenke en stor Steen i sin Ager, stodfe til - 

 faeldigviis paa Lengangen, paa et Sted, hvor den endnu Glides 

 ubedaervet og i sin gamle Form. Denne interessante Opdagelse 

 skede derved, at en af Veiens Dsekstene losnedes ved Stodet af 

 en Bnrkstnng og faldt ned paa Veiens Bund, hvorved nu dette 

 heist meerkelige Minde fra Fortiden af Enhver kan iagttages. 

 Denne underlige Vei eller LongaiiL: liclindes da ar vrcre indsluttet 

 mellem 2 nnrgtige Sidenmre, og ovenpaa bedrekket med Steen 

 og Jord. Sidemurene, der ere aldeles lige og jevne som en Vrcg, 

 ere opforte afGraasteen af usasdvanlig Storrelso. indtil 4 a 5 Alens 

 Laengde og 1 a. 1£ Alens Brede, og saa vel sammenfeiede, at der 

 meget sjelden sees Kiler, saa at Veien ved ferste 0iekast mere 

 ligner en Bjergkleft end en opfert Muur. Murens Tykkelse kunde 

 ikke observeres, men maa antages mindstat udgjore lal^Alen. 

 Veiens eller Sidemurens Hoide befandtes 3 a 3.| Alen; dog maa 



