124 



befandtes at vsere af \\ Alens Dybde. Den Strsekning, som man 

 nu har Vished for at denne Vei i Lsengde bar "indtaget, nemlig 

 fra Stranden ved 0rstensfjord op til Hovdevandet, i en aldeles 

 lige Linie, udgjor omtrent 1650 Alen, og er det omtrent \ Deel 

 heraf, eller den midterste og paa det flade Terrain liggende Deel, 

 der kan formodes at forefindes nogenlunde i sin Heelhed, medens 

 de mod Vandet og Soen bseldende Sider for det meeste vise sig 

 at vaere sammenstyrtede." 



At denne Huulvei skulde have vseret en for Undvigelse be- 

 stemt Longang, forekommer mig lidet sandsynligt. Thi et saa- 

 dant Anlseg kunde ikke udfbres uden ved Hjselp af mange Ar- 

 beidere og i lang Tid. Det kan derfor ikke have undgaaet Om- 

 egnens Opmserksomhed, men maa va3re bleven bekjendt i en vid 

 Kreds, altsaa ingen Hemmelighed, ingen Longang. Rimeligereer 

 det at antage, at den er anlagt i en Hensigt, som kunde vsere 

 Enhver bekjendt. De talrige Beiwingspuncter i Hedenold mel- 

 lem de asiatiske, isser de ariske, Folkeslags paa den ene Side og 

 Europreerne paa den anden, drage Tanken ben paa en Bestem- 

 molse lig Huulveiens paa 0en Bombay. Paa begge Steder forer 

 Veien fra en Slette i skraa Retning ned imod Havet. Man kan 

 ta3nke sig Renselsen forenet med Badning i Havet. At Renselse 

 med Vand har vseret sat i B'orbindelse med Passagen gjennem 

 rensende Steenblokke, kan sluttes af et Par Tolmens i Yorkshire 

 i England, der i Archceologia Vol. Vlll p. 211 (med Afbildninger 

 paa PI. XVI) beskrives saaledes : „(No. 3) en Klippeblok med et 

 Hul tvertigjennem saa stort, at et Menneske kan krybe derigjen- 

 nem, og ved hver af Indgangene tydelige Ma3rker efter Bassiner 



med et stort Hul tverts igjenLm, o^med et Bassin hide i Hullet." 

 Disse Bassins lade sig neppe forklare uden som Vandkar til Vask- 

 ning i Forbindelse med Passagen gjennem Hullet. 



Antager man saaledes, at Hnulveien paa Sendmor i Heden- 

 old har tjent til overtroisk Brug, bliver det let forklarligt, 

 begge Ender ere sammenstyrtede, medens den forovrigt synes 



