144 



Parti at' Nervesystemet, eller Hjernen, danner en temmelig volu- 

 min0s uregelmsessig firkantet Masse, der forsyner 0iet og An- 

 tennerne rned Nerver; fra sin bageste Del udsender den 2 tynde 

 Cornmissurer, der bueformigt vige ud fra hinanden, omfatte 0so- 

 phagus og derpaa forene sig med den egentlige Thoracalganglie- 

 kjfede. Denne er kun i sin forreste Del indleiet inellem Muskier 

 og andre Dele, medens den i Storsteparten at" sin Laengde er 

 fuldkommen frit udspasndt i Kropshulen langs Undersiden af 

 Tarmkanalen. Jeg har fundet den bestaaende af 10 Ganglier, hvoraf 

 de 5 bageste svare til de respective 5 Fodder, alle, med Undta- 

 gelse af de 3 forste, der ere noget raindre og noiere forenede 

 med hinanden, omtrent af samme Storrelse og i samme Afstand 

 fra hinanden. De vise alle saavel fortil som bagtil en dyb Ind- 

 bngtning, eller bestaa af 2 symmetriske Halvdele, hvoraf enhver 

 udsender 2-3 stserkere tildels indbyrdes anastomoserende Side- 

 nerver; en anden lang og tynd Sidenerve rimeligvis henhorende 

 til Fordoielsessystemet bemserkes at udgaa fra selve Commissu- 

 rerne omtrent paa Midten. Imellem ethvert afde 7 bageste Gaug- 

 lier, maaske ogsaa mellem de forreste, tindes desuden en tin me- 

 dian Nerve, der deler det af Commissurerne omsluttede Rum i 2 

 Dele. Med Hensyn til Nervesubstantsens Structur, saa vise Gang- 

 lierne sserdeles tydeligt et af runde Celler bestaaende Cortical- 

 lag, der omslutter den indre tibrose og i Nerverne sig toitsffit- 

 tende Masse. 



Angaaende disse Dyrs Synsorganer ere Meningerne blandt 

 de forskjellige Autorer meget delte, idet enkelte Forskere erkUere 

 disse Organer at vsere tydeligt tilstede, andre igjen fuldsteendigt 

 bensegte deres Tilstedevserelse hos denne Krebsdyrgruppe. ^ 

 de f0rste horer Goodsir og Sp. Hate, til de sidste Kroyer^ 

 Van Ben ed en. De ovrige Forskere (Lilljeborg, Norman) udtale 

 sig slet ikke i denne Henseende, saa at man angaaende dette 

 vigtige Punct i Cumaeeernes Anatomi endnu ingen rigtig Hesked 

 ved. Da imidlertid Kroyer er den Forsker, der synes at ha ye 

 anvendt den storste Omhyggelighed ved sine Undersogelser, er 



