175 



viser nogen synderlig vaesentlige Afvigelser fra Slsegtstypen, men 

 isser paa Grund af den slsegtsmodne Hans Bygning, der i flere 

 vresentlige Puncter afviger fra hvad jeg har havt Anledning til at 

 iagttage hos de ovrige herhen horende Arter. Disse Eiendorn- 

 meligheder gjselder fornemmelig de enormt ndviklede 0vre Anten- 

 ner; de i Modsretning hertil useedvanligt svagt byggede nedre 

 Antenner, samt Mangelen af de hos alle ovrige fuldt udviklede 

 Diastylishanner paa 3die og 4de Abdominalsegment forekom- 

 mende Rudimenter af Buglemmer. At antage disse af mig iagt- 

 tagne Hanner for endnu ikke fuldt udviklede, forbyder flere 

 Omstseudigheder, navnlig den tydelige Leddeling paa de nedre 

 Antenners Svobe, og de lange fjserede, Borster paa 3die og 4de 

 Fodpars Palper samt paa de 2 Par Abdominalfodder. Muligtkan 

 det derfor vsere, at den heromhandlede Art, naar vor Kundskab 

 orn Ordenen bliver noget mere udvidet vil komme til at adskil- 

 les fra de ovrige Diaslyliser som en egen Slregt, saameget mere 

 som vi have endnu en anden Art, hvortiJ den paa det n0ieste 

 slutter sig. Det er nemlig den af Lilljeborg beskrevne: 



9. Diastylis ampullacea (Lilljeboru). 



Cuma ampullacea, Lilljeborg, 0fvers. af Vet. Akad. Forh. f. 

 1855, pg. 120. 



Femina. Anteeedenti sal all'inis, sed corporis forma multo 

 robustiore. Cephalothorax valde tumidus, supra visus late ovatus 

 antice qvam postice multo latior. Scutum dorsale -at deelive 

 magnum segmentis thoracieis liberis junctis circiter dnplo majus, 

 supine lseve pilis vero sat longis sparsim obsitum, rostro brevis- 

 simo, marginibus lateralibus intra valde airuati- anticeqve brevi 

 modo spatio dentatis. Se^mentum nltiuium thonu-icum muticum. 

 Antennarum suprriormn pcdum-ulus apinun rostri longe (articulo 



