132 



spiste, efterat vsere kogte eller stegte. Dernsest heder det i en 

 af Hymnerne i Rig- Veda: 



„Hesten gaaer til den ypperste Forsamling, hen til sin Fader 

 og sin Moder (Himlen og Jorden). Gaa (Hest) idag glad til Gu- 

 derne, for at det (Offeret) maa drage Velsignelse over Giveren. 1 



Blandt de forskjellige Traditioner om Verdens Oprindelse 

 have Hinduerne den, at Verdenssjelen aabenbarede sig under 

 Skikkelse af en Hest, kaldet Viradj, der beskrives saaledes : 



Hans Aande Luften er, og Maanen er bans 0re. 

 Forstand ham Verden er, og Jorden er hans Fodder, 

 Hans Tate den beremte Veda er. 2 



Ved denne Hest ere alle Mennesker og Dyr frembragte. 



Viradj, ogsaa kaldet Pradjapati (Skabningernes Herre) hengav 

 sig nemlig selv til at offres af Halvguderne, og Universet skabtes 

 af dens Substants. Til Minde herom heder det, foretoges senere 

 Hesteofferet. Efterhaanden som de blodige Offere, isaer ved Bud- 

 dhismens Indflydelse, i Indien bleve afskaffede, begyndte man at 

 fortolke Ritualet for Acvamedha symbolisk og inystisk. 3 Det he- 

 der saaledes : 



„Naar Aaret er tilende, er Skabelsen fuldendt « Man slagter 



