139 



samling et Kar med Vievand (Araschan) bragt ud, og noget deraf 

 ndgydt paa Issen af ethvert Dyr, hvorpaa disse indviede Dyr, 

 det ene efter det andet, under tredobbelt Affyring af alle ved 

 Haanden vaerende Gevserer, og under Folkets Jubel og Svingen 

 med Huerne slupne frie ud i Steppen." 



Hvorvidt Mongolerne tasnke sig, at de indviede Dyr gjore 

 Tjeneste hos deres Guder, omtales ikke, men sandsynligt er det, 

 eftersom de bedste Heste bleve slupne frie med kostbart Sadeltoi 

 paa, Saadan Troe havde Venderne om den praegtige hvide Hest, 

 som de havde helliget sin Afgud Svantevit. Den faudtes nemlig 

 om Morgenen i den vel tillukkede Staid undertiden fuld af Sved 

 og Skarn, hvorfor man meente, at Svantevit om Natter havde 

 brugt den i Kamp mod Fiender. 1 



De saaledes indviede Heste maatte, som for najvnt, ikke bru- 

 ges uden af en Hscrforer i Krig. Men hvad Straf den Mand ud- 

 satte sig for, som vovede at srette sig op paa en indviet Hest, 

 har jeg ikke fundet angivet, uden i folgende specielle Tilfselde. 

 I det Udtog af de mongolske Folkeslags Lovgivning, som Pallas 

 har meddeelt i sine Samlinger, anferes, at en Stafette, som be- 

 nytter en indviet Hest, ska] betale en Hest som Bod. Men, er 

 Hesten bam leveret af Skydsskafferen, skal denne beltale Boden. 

 Kan Stafetten gjore sin Eed paa, at han ikke vidste, at Hesten 

 var indviet, da bortfalder Boden. 2 At Boden er ansat saa ringe, 

 kan man forklare sig af den store Vigtighed, som Loven tillsegger 

 Stafetter. Naar nemlig en saadan er udsendt af Geistligbeden 

 eller Fyrsten, skal man ikke alene levere ham Hest uden Beta- 

 ] 'ng, men skal endog i Vasgringstilfelde betale en Bod af 9 

 Gange 9 ell. 81 Stykker Qvasg, - en Bod, som ikke er stort 

 ringere end for Manddrab, for hvilket Straffen ligeledes er 81 



