147 



folgende Udvikling forhaabentlig tilstraekkelig vil godtgjore, gaar 

 jeg altsaa nu over til Deductionen. 



Det er i det Foregaaende bevist, at Schellings Princip dog 

 helder til det Ideale, saa at sige bestemmer sig i Retiring af det 

 Ideale. Det absolute Jeg er i sig Subjekt-Objekt, men relativt 

 betragtet, i Forhold til sin Modsaetning er det Subjekt; dette, at 

 det reflekterer sig selv, altsaa er sit eget Subjekt, er det Charak- 

 teristiske for det, det, der netop gjor det til Jeg. Det er saaledes 

 denne subjective Virksomhed i Jeget, der er det Vsesentlige for 

 Jeget som saadant, den, hvorved det reflekterer paa sig, bestem- 

 mer, begrsendser sig, som altsaa er Formens Princip; men deri 

 ligger ogsaa, at Jeget ligesaavel er det, der reflekteres paa, det, 

 der begrsendses, bestemmes, formes, altsaa det Reale; Jeget er 

 subjectivt eller formelt, kun forsaavidt og i samme Grad, som det 

 tillige er objectivt og reelt. Og nsermere beseet bliver netop 

 Dette det Vsesentlige. Dette ligger allerede deri, at for Int.elli- 

 gensen som saadan er netop Gjenstanden det Vsesentlige, deraf 

 felger, at den rene Intellectualisme, der opfatter Jeget som vae- 

 sentlig Selverkjendelse, som Intelligens, maa slaa om i etmodsat 

 System, der opfatter Jeget vsesentlig som objectivt, realt. Det 

 indsees ogsaa af Folgende : for Jeget som Jeg er vistnok den re- 

 flekterende formelle Virksomhed det Vsesentlige, men i sig er jo 

 denne dog kun det Negative ; i sig er, hvad der jo endog er en 

 Tautologi, det Reelle det Reelle, det Positive, altsaa visselig det 

 Vaisentlige, det, der gjor, at Jeget overhoved er, medens hin kun 

 gjer, at det er, hvad det er, det Saeregne, nemlig Jeg, er saaledes 

 og ikke anderledes, med disse Bestemmelser og ikke andre(heri 

 Spiren til den senere Adskillelse af Subject og Prsedicat). Vi 

 komme saaledes til et Resultat, der netop er det Modsatte af, 

 hvad vi gik ud fra, nemlig at den objective, reelle Virksomhed 

 er det Vaisentlige i Jeget, at Jeget altsaa vaisentlig er objectivt, 

 reelt. 



Jeg er her gaaet ud fra det absolute Jeg, som Princip, altsaa 

 fra den eeldre Schellingianisme i dens tidligste Form, men Deduc- 

 tionen bliver i alt Vajsentligt uforandret, om man istedet derfor 

 10* 



