149 



reel, og, da Grsendsen, hvorved det bliver reelt, er dets egen 

 Production, forholder det sig forsaavidt realiserende. Vi se saa- 

 ledes, hvad der maaske ikke engang behovede nfermere Paavis- 

 ning, at den subjective eller ideelle Factor svarer til Erkjendel- 

 sen, den objective eller reelle til Villien d. v. s. udenfor, forud 

 for, Bevidsheden er den subjective Factor Grundlaget for Erkjen- 

 delsen, den objective for Villien; betragtet under Synspunktet af 

 den subjective Factor er Aanden theoretisk, af den objective prac- 

 trisk. Man maa derfor sige, at Indholdet og Charakteren af, 

 Grundtanken i, Schellingianismens ideale Phase, d. e. Identitets- 

 systemet, udtaler sig i de allerede for citerede Satser: „Gott ist 

 ewiges Selbsterkennen" C„Aphorismen etc") og r AUes ist seiner 

 Form nach das Selbsterkennen der absoluten Identitat" („Darstel- 

 lung etc."), og naar vi ovenfor have deduceret som den nye, den 

 reale Phases Princip det, at Identiteten bestemmer sig i Retning 

 af den reelle Factor, saa giver det, anskuet i den Jeghedens 

 Hfaere, indenfor hvilken, som allerede bemserket, Schelling stedse 

 bevseger sig, den Sats, der maa siges at udtale Grundtanken i 

 hine „Philos. Unters.", den Sats hvormed Schellingianismen i det 

 Hele gjor den foromtalte Dreining, nemlig den meget bekjendte 

 Sats: „Alles Seyn ist Wollen." 



Her betragtes altsaa ikke den ideale Factor som den egentlig 

 virkende, men den reale; den absolute Proces, hvorved Alt bliver 

 og som Alt er, betragtedes for under Synspunktet af den 

 ideale Factor og var da „Selbsterkennen des Absoluten," nu der- 

 imod under Synspunktet af den reelle, den, der erkjendes, og er 

 saaledes „Selbstoffenbarung des Absoluten." I denne Formel er 

 dog endnu Ligevegten paa en Maade bevaret, forsaavidt, det er 

 den samme Samvirken af begge Factorer, af samme theoretiske 

 Charakter, blot betragtet fra den objective Factors Standpunkt, 

 den Proces, der er hins — Selverkjendelsens — Forudsaetning eller 

 Grund. Traeder den ideale Factor bestemf i Baggrunden, da faar 

 Processen en bestemt realistisk Charakter, der bliver en reel 

 Production uden directe Relation til Erkjendelsen eller .Selbstge- 

 biiren des Absoluten," som nan kalder det i „Philos. Untersu- 



