151 



hele concrete Virkelighed skal erkjendes red Hjaelp af saa ind- 

 holdsfattige Kategorier, som Identitet, Differens, Enhed, Uende- 

 lighed, Affirmation etc. da er denned overhoved ikke Meget sagt, 

 derved bliver for det Forste Valget af dem dies ten ligegyldigt, 

 da de alle have den samme almindelige, abstracte Betydning. 

 Dernaest bliver, som sagt, det Hele temmelig formalistisk, dog 

 naturligvis ikke ganske, da jo .overhoved Formen ikke ganske 

 kan adskilles fra Indholdet og navnlig hos Schelling ikke er ad- 

 skilt derfra. En ganske modsat Charakter har Terminologien i 

 Schellings senere Skrifter. Vistnok forekommer ogsaa der ab- 

 stracte Kategorier, men vsesentlig ere de dog her netop altfor 

 concrete, altfor meget laante fra den indre eller ydre Anskuelse 

 og Erfaring. Den hele Philosopheren nsermer sig saaledes en 

 Realbeskrivelse, og da nu dens oprindelige og egentlige Sfrere er 

 Jegheden, og denne her betragtes mer fra den praktiske Side, 

 bliver det navnlig en Beskrivelse over, hvad der foregaar i det 

 menneskelige Gemyt, men en aandfuld Beskrivelse, en, om ikke 

 just fuldt philosophisk, saa dog med Philosophi imbueret eller 

 svanger Beskrivelse, der giver alle Ting saa at sige en Vending 

 mod det Almindelige, medens vi hist havde en formel Schema- 

 tisme med Vending mod det Concrete. Medens saaledes i den 

 feldre Schellingianisme Terminologien ligesom hos Fichte havde 

 en mer mathematisk, dels geometrisk („transsc. Id."), dels mer 

 arithmetisk (Darstellung etc.) tildels ogsaa en mer dynamisk 

 (Polarisations.) Charakter, har den derimod i Nyschellingianismen 

 en mer psychologisk Charakter. 



Men deri ligger ogsaa, at Forskjellen er mer end en blot 

 formel, terminologisk, at den bliver en Forskjel ogsaa i Livsan- 

 skuelsen. Medens hist det, hvorved Tingene ere i Gud, er deres 

 Idea, g det, hvorved Mennesket er i Gud, er bans Selvbevidst- 

 hed, hans Erkjendelse af det Absolute, bans Fornuft, hvilken 

 vistnok baade er theoretisk og praktisk, dog betragtet fra den 

 theoretiske Side, saa er derimod her det, hvorved jeg er i Gud, 

 tfriheden, der vistnok ogsaa kan siges at rare begge Dele, men 

 under det praktiske Synspunkt. Det Veesentlige for det F0rste 



