173 



i Standpunktet overhoved, men den har dog ogsaa en anden Side. 

 Den fremtrasder i sserdeles Grad i disse Forokesninger, og er her 

 en Felge af, at Skridtet ikke er taget fuldt ud, at den Aktivering 

 af det reale Princip, hvorpaa Systemets Omvending beroer, endnu 

 ikke er fuldstrendig og decideret. Deraf'iolger ogsaa en for Stand- 

 punktet i disse Forelsesninger eiendommelig Uklarbed, ja egentlig 

 Selvmodsigelse. Identiteten, det Absolute, har her endnu ikke 

 fuldstamdig lost sig fra Processen, og Sporgsmaalet om, hvad den 

 er udenfor, forud for den, kan egentlig ikke besvares. Den Selv- 

 indskrasnkning, hvormed Gud saatter Processen i Gang, er frivillig, 

 men Frivilligheden forudssetter Bevidsthed og Personlighed. Pan 

 den anden Side er Processen selv „der Process der vollendeten 

 Bewusstwerdnng und Personalisirung Gottes," og forsaavidt maa 

 Gud forud for Processen vrero ubevidst og upersonlig (S. 433). 

 Denne Selvrnodsigelse kan, sorn al anden, medieres paa den alette 



Gud kommer til Bevidsthed, saa forudsaetter selv den ringeste 

 Bevidsthedsgrad Processen, og dens Udgangspunkt maa vrere den 

 totale Bevidstloshed, men da bliver Gud selv en blind Naturkraft 

 og Processen en Naturproces, sorn hos Materialisterne. Fasthol- 

 der man derimod Friheden, maa Gud ved fuldstrendig at bestemme 

 sig i sig, soni „ens realissimum. das Ideenfreie 14 breve sig over Pro- 



