ledes komraer til en egentlig Erkjendelse af sig selv, og forvand- 

 ler sin ikke selvsatte (ufri) Vroren til en selvsat (fri) (dog det 

 egentlige Motiv det, der uden Processen ikke var, Skabningen). 



Denne Proces, der i Naturen er Skabelsens, i Bevidstheden 

 den mythologiske (theogoniske) og Aabenbaringens, deduceres^ 

 nu paa forskjellige Maader, men det Vsesentlige er folgende : I 

 Guds blotte Vacsen viser sig 'for bam Muligheden af en anden 

 Vasren, udenfor ham selv; ved denne Mulighed er ban fri mod 

 sin Vsereri og omvendt; denne Mulighed virkeliggjores ved den 

 guddommelige Villie, men ved at overvinde denne fremmede Vseren 

 viser ban sig selv som et natnrd eller nodvendig nodvendig Vae- 

 rende (for det tilfreldig nodvendig Vterende). Eller lidt udferligere: 

 den aktualiserede forste Potens trrenger anden Potens (og dermed 

 ogsaa tredie) tilbage i Potentialitet, men dette strider mod dens 

 Natur, som er actus purus; den maa derfor igjen overvinde hin, 



