Potenserne, der tilsammen netop ere hans potent ia. Denne Mod- 

 seetning er igjen identisk med den af Identitet og Differens - thi 

 Gud er netop Potensernes uoploselige Enhed - og dermed ogsaa 

 identisk med Modsaetningen mellem Realitet og Idealitet. Og 

 Hgesom ildentitetssystemet er Modsaetningen ogsaa Identitet, Gud 



Potens 



actus pnrus er -~. pofcntia pura (II, 5). 



vi ere saaledes igjen reducerede til den oprindelige Modsaet- 

 ning, der egentlig intet Andet er, end den absolute Handling paa 

 sig selv, den Selvreflexionens, Selvbestemmelsens, Selvproductio- 

 nens Handling, hvorved Jeget, Bevidstheden setter sig selv. 

 Forsaavidt gjaelder det ogsaa med Hensyn til Nysehellingianismen, 

 hvad der er paavist med Hensyn til det aeldre System, at dets 

 Sandhed er den Hegelske Dialektik, hvorfra den kun adskiller 



er, i Bevidsthedens chemiske Differens- og- InteeraHonsform. 



«■£ imskueligste Formler, kunne vi sip 

 Hedenskabet, hvor den anden Potens 

 efter sin Natur, sit Veasen, til Christen* 

 fitter sin Villie, persnnlig. Med andre 

 til Grand, er Personligheden eller rettei 



