is-> 



lingers Stemmen overens med sig selv, altsaa Begrebet. Men 

 er dette del Vigtigste for os, maa det ogsaa vsere det Vseseutlige 

 i Tilvaerelsen selv; med andre Ord, Begrebet maa veere Ide, og 

 vi have denned udtalt Principet i PI a tons Philosophi. Ideen 

 er Begrebet, realiseret i Materien som dens Form; den forudsset- 

 ter altsaa Materien, er som dens Beberskelse, dens Overvindelse; 

 Resultatet bliver saaledes her en Dualisme, nemlig paa den ene 

 Side det sande Vserende d. e. Begrebet som aabenbaret i For- 

 men, altsaa Ideen, og paa den anden Side det Ikkevairende, det, 

 hvis Bestemmelse, hvis Sandhed, det er ikke at vsere, d. e. 

 Materien. Paa den Maade faar Materien, dette Negative, dog en 

 positiv Betydning, nemlig som Betingelse for Ideens Virkeliggjs- 

 relse; den faar den Betydning at kunne formes, altsaa Betydning 

 som Stof eller Mulighed for Formen som Virkelighed. Dette er 

 Aristoteles's Standpunkt. Den hele Tilvserelse bliver for ham 

 en Bevsegelse (xerosis) d. e. en Overgang fra Mulighed 

 (5uvau.tf) til Virkelighed (svspye'Ja), ved at Virkeligheden, som 

 er Formen, bevpeger eller bestemmer Muligheden, som er Stoffet. 

 Heller ikke her er saaledes Dualismen overvunden: den antike, 

 specielt den grseske Philosophi bliver dog tilslut staaende ved 

 Harmonien, der tillige involverer Modssetningen, af Stof 

 og Form, og netop derfor er den grseske Livsanskuelse den 

 sesthetiske. 



Men deri, at Ideen forudssetter sin Modssetning, deri ligger 

 dog tilslut, at dens Sandhed og Virkelighed er at vsere Et denned 

 d. v. s. at vjere, ikke Ide, menAand; den moderne Philosoplns 

 Princip er derfor ikke lsenger Ideen, d. e. Aanden efter dens 

 abstracte Form, som netop derfor ogsaa paa den anden Side er 

 dens abstraete Indhold, men Aanden selv, Aanden som Aand, 

 Aanden efter sin Virkelighed, eller Ideen som Et med sin Mod- 

 ssetning, dermed er den Skjonhedens Ligevegt rnellem Aan 

 og Materie, hvori den classiske Oldtid havde sit Liv, forstyrre , 

 vor Tid er spiritualistisk, forsaavidt, som den ikke er materia** 

 stisk, og Religion og Videnskab bar fortrsengt Kunsten fra Jens 



