IS* 



giver i'orskjellige Navne, saaledes: intellectuel Anskuelse, ren In- 

 1 (t in ddelbar Dialektik etc. 



Det ferste Svar, som Schelling virkelig giver paa hint Sporgs- 

 maal, er det, som ligger i bans iile;tli^tiskc rdgaiigspiinkt(i „8y- 

 stem des transscend. Ideal."), at begge Factorerne udenfor For- 

 holdet ere idee lie, at derfor ogsaa den absolute Identitet for- 

 bolder sig til Modsaetningen, som Idealitet til Realitet, og saale- 

 des er den ^absolute Fornuft" — saaledes i „Darstellung mei- 



kjeudelse, altsaa va3sentlig Intelligens. Men i Bestemmelsernes 

 Relativitet ligger, at de stedse kunne og derfor ogsaa maa orn- 

 byttes. Og speeiellere ligger N0dvendigbeden at, et Otnslag i In- 

 telligensens Veesen. Hvad, der cbarakteriserer den som saadan, 

 er nemlig, at for den er netop dens Modsa:tning, (rjeiistaiiden, 

 Objectet, det Vtesentlige. Det ligger saaledes i en ensidig Intel- 

 lectualphilosophis V{esen at slaa om i sin Modssetning, saaledes 

 som vi ogsaa indenfor den Hegelske Skole se den venstre Sides 

 ensidige Intellectualisme gaa over i den crasseste Materialisme, 

 enOvergang, som Feu er bach netop gjer med den betydnings- 

 fulde og paa dette Standpunkt berettigede Bemserkning, der jo 

 ogsaa siden nsesten er bleven Tidens Lesen, at den idealistiske 

 (eller spiritualistiske) Pbilosopbi kun bar Begrebet om Va3ren, 

 ikke Vaeien selv, som er det Sandselige. Det er derfor kun en 

 nodvendig Conseqvens, naar Sehelling fra Aaret 1809 af giver 

 netop det modsatte Svar paa hint Sporgsmaal, nemlig, at begge 

 Factorer udenfor Processen egentlig ere reelle, at derfor, da den 



