212 



for Vognen, ligesom af saamange andre Gjenstande, som man 

 brugte at nedlaegge i Gravene hos de Dodes Levninger. Det var 

 maaske en lignende Anskuelse, der gjorde sig gjseldende, da den 

 mregtige mongolske Erobrer Dschingis Chaghans Lig blev lig- 

 gende paa den Vogn, der bavde bragt det til Gravpladsen, medens 

 man opkastede Hoi derover. 1 



Foruden den Anvendelse, at nedlregges i Grave med Afdodes 

 Levninger. er det at formode, at i det Mindste de Vogne, som 

 have havt Kjedler over sig, ogsaa forud have vreret i Brug ved 

 religiose Ceremonier. Thi om den i Skaane t'undne Vogn bemser- 

 ker Bruzelius, at Axerne befandtes meget slidte. Men hvad Brug 

 der havde foranlediget denne Slidning, kan kun blive Gjenstand 

 for Gisning. Jeg vil vove en saadan. Man kan tsenke sig, at 

 Vognen var et af Offerpraestens hellige Redskaber og at den var 

 bleven brugt ved Ligbramdinger, saaledes, at man efter Branden 

 bar opsamlet Been og Aske i Kjedelen og derpaa trukket Vog- 

 nen, f. Ex. paa et nserstaaende Alter 2 eller omkring Brandste- 

 det, for symbolisk at betegne den Afdodes Hedenfart, hvorefter 

 man kan have tomt Asken og Benene i den Urne, som skulde 

 nedgraves. Den samme Vogn kunde saaledes have gjort Tjeneste 

 ved mangfoldige Leiligheder, indtil den til Slutning er bleven hen- 

 sat med sin Eiers Levninger i den over samme anbragte Kjedel. 8 



Det tor vsere en Reminescents af den her omtalte Skik, som 

 ifolge Simrook skal have vaeret i Brug i Sverige : „Man brugte, 

 siger han, i Sverige at fore Lig imellem Delene af en sondertagen 

 Vogn, der gjaldt for et helligt Redskab.* 

 SI (B der. 



Hvorvidt Afbildninger af Slasder findes blandt Hellerristnin- 

 geme, er omtvistet, idet nogle Arch^ologer antage enkelte af de 



