eenhed var Karsha, men senere blev kaldet Tola, at den seld- 

 ste Mynt var en Kobbermynt, kaldet Karshapana (d. e. en 

 Pana eller Penning, vsegtig en Karsha), og at Karsha'en i Tyngde 

 svarede til 140 Troy grains eng. Vsegt. Reducerer man de 140 

 Tr. gr.i til norske Ms, faar man 158,8 Ms. Og denne Vsegt 

 ligger saa naer den oldnordiske 0rtug, at man ikke lettelig kan 

 tvivle em en historisk Forbindelse imellem dem. I sine feldre 

 Afhandlinger har H. beregnet den norske 0rtug til 156 Ms, men 

 udtrykkelig tilfoiet, at Beregningen stottede sig til Vsegtlodder, 

 fundne i en Gravhoi paa Ringerige, hvilke vare noget beskadi- 

 gede, saa at deres oprindelige Vsegt var noget reduceret og sup- 

 pleret efter Skjon. Fuld Noiagtighed kunde derved ikke opnaaes. 

 Senere er ved Afskrifter af Documenter i det pavelige Archiv den 

 norske Mark i Middelalderen beregnet til 3782,8 Ms, hvorefter 

 0rtugen bliver = 157,6. Denne Beregning har nylig fundet en 

 kraftig Stotte i Vsegten af to Pengeringe, som for nogen Tid si- 

 den ere indkomne i Universitetets Museum blandt flere Guldsa- 

 ger fra hedensk Tid. Disse Ringe veie nemlig respective 1420 



S.v Pn,, V/ ,,Ind. Antiqv. I p. 222-23), 



Men Rati, som er Fraet af Planten, Abrus precatorius, har i forskjeffige BgW 

 af Indien ikke samme Tyngde. E. Thomas har derfor, for at udfinde, hvilken 

 Vaegt man i gamle Dage tillagde Rati'en, sammenlignet oddre og nyere Mynter. 

 Nn har man gamle stemplede Selvstykker, der veie indtil 55 grains eng, Tr. w. 

 og Kobbermyilter af Ramadata (der antages addre end Christi Fedsel) vaegtige 

 137,5 Tr. gr. og halve Do. vsegt. 70 Tr. gr.; og under de sildigere Mohamnie- 

 danskc Herskere vare de tilsvarende Vsegter respective 56 og 140 Tr. gr., hvilke 



