223 



og 1415 Ms og ere ved tre indslagne Ringe i Enderne betegnede 

 som Treoresringe. 0rtugens Vaegt eller Niendeparten af disse 

 Ringes bliver da 157,5. Denne Vaegt ligger den gamle indiske 

 Karsha's (158,8) saa nser, at man tor antage, den med Datidens 

 mindre fuldkomne Vaegtredskaber ikke liar knnnet bemaerkes. 

 Der er saaledes al Grand til at antage, at denne seldgamle Vaegt- 

 eenhed er fra et faelleds Hjemsted i Mellemasien naaet op til 

 Skandinavien i Nord og til Indien i Syd - en Conjectur, som H. 

 allerede i sin ovenneevnte eeldre Afhandling (S. 116) fremsatte. 1 



Hr. Monrad talte om Fichtes »omdannede System" og be- 

 sJcegtcde Phamomener. 



Prof. Aubert foreviste en aegyptisk Tetradrachme, tilhorende 

 Universitctets Myntsarnling, som bestyrker en Hypothese, fremsat 

 af Lenormant i hans prisbelonncde Skrift om de aegyptiske Kon- 

 gemynter. Lenormant antog (cf. C. Stuve „Bemerkungen zn den 

 Milnzen der Ptolemaier. Progr. Osnabriick 1862. p. 21) til at for- 

 klare Tallene paa de aegyptisk-cypriske Mynter (fra 2-54) en 

 cyprisk vEra regnet fra 296 f. Chr., da Cypern ved Slaget ved 



1 I vort Universitets Myntsamling haves to Stykkcr japanesiskc Solvmynter (egent- 

 Hg smaae fiirkantede Solvpladcr af bestemt V«gt, der bruges i Betalinger), 

 hvilke have naesten samrae Va:gt som den norske 0rtug, (156 a 157,6 Ms) og 

 i 0rt. (39 M,), nemlig respective 150 og 38 Ms. — Denne Overeensstemmelse 

 lader sig lettest forklare ved Paavirkning fra Indien, hvis Rupier fra de sydlige 



1861 S. 100). Det er nemlig paafaldende, at Vajgten af de japanesfcfa Penge- 

 plader af Solv ikke passer til det i Japan cllers brugelige Vaigtsystem. Thi 

 den jap. Catti = 60,48 fr. grammer, deles i 16 Tael; hver T. altsaa = 3,78 fr. 

 gr., og en T. i 10 Mas; hver Mas altsaa = 0,378 gr. Men Solv-Myntcme (vi 



