243 



nes Form hos Skreien angaar, saa vise de sig som ovale eller 

 snarere psereformige Legemer, i hvis tilspidsede Ende den saer- 

 deles fine Hale eller Flimrecilie er fsestet. Ligesom Rognen er 

 ogsaa Melken specifisk lettere end Sovandet og flyder derfor, strax 

 den er gydt, op mod Overfladen afVandet. Heraf kan man for- 

 klare sig Grunden til, hvorfor Hanfiskene i Regelen under Gyd- 

 ningen staa dybere i Soen end Hunfiskene, endelig hvorfor Mi- 

 kropylen just er beliggende i Nserheden af den Pol af iEgget, 

 der vender nedad, Forholde, der hos de tidligere i denne Hense- 

 ende undersogte Fiske netop er ornvendt. 



Har Mgget flydt nogen Tid i Vandet, bemaerkes, at der er 

 foregaaet en paafaldende Forandring med samme. Ved den ne- 

 dre Pol har nemlig ^Eggeblommen dannet en Fortykkelse, der i 

 Begyndelsen, naar vEgget sees fra Siden, tager sig ud som en 

 halvmaaneformig Brsem af en tydeligere gulagtig Farve og compac- 

 tere Consistens end den ovrige Blommemasse. Denne Fortyk- 

 kelse bliver derpaa mere og mere fremstaaende, indtil den til— 

 sidst danner en fra Bhm pringeude nse- 



sten halvkugleformig Udbugtning : ^Eggeblommen har udskilt de 

 Dele, der skulle anvendes til Dannelsen af det kommende Foster, 

 som en fra den ovrige, kun til Fosterets Ernsering tjenende, 

 Blommemasse skarpt adskilt Del, som vi uden at misforstaaes 

 kunne bensevne Kimskiven, skjondt den vistnok endnu har bety- 

 delige Forandringer at gjennemgaa inden den bliver skikket til 

 at frembringe Fosteranlaegget. Samtidigt hermed bemasrkes, hvor- 

 ledes de oprindelig ligelig over den hele Blommemasse fordelte 

 Oljeblserer lidt efter lidt flyde sammen til sterre Bljerer, der 

 samie sig i en tset Kreds omkring Kimskiven og senere ved ind- 

 byrdes at smelte sammen danne en klar Zone om samme. De 

 ovenomtalte Forandringer sker saavel med det befrugtede som 

 ubefrugtede JEg. Den forste synlige Indvirkning af Befrugtningen 

 paafelger ferst efter et Par Timers Forlob. Man ser da over Mid- 

 ten af Kimskiven en svag Fure, der efterhaanden bliver dybere 

 °g dybere, indtil den tilsidst afsnerer Kimskiven i 2 symmetriske 

 Halvdele. Efterat denne Deling derpaa igjen er bleven nogetsva- 



