253 



Som Indvending mod min Opfattelse af Ringen som Eedsring, 

 anforer Hr. M. : „I dct mindste paa to af Sculptureme (a St. pi. 

 LII og CXCII bis) 1 er Kongen aabenbart fremstillet som den, 

 der modtager Ringen, da han med den hoire Haand griber midt 

 om Baandene." .leg maa her gjentage den Bemaerkning, jeg tid- 

 ligere har fremsat, at den Person (Stormobeden), som rsekker 

 Ringen frem, holder denne saa fast omsluttet, at Fingerspidsene 

 endog berore hans Haandflade, og at dette ingenlunde kan be- 

 tegne den Hensigt at overlevere Ringen; og hvad Kongens Gri- 

 ben efter Baandene angaaer, da reducerer dette sig til, at disse, 

 ligesom ved et Vindpust ere bragte i en horizontal Stilling heni- 

 mod Kongen, hvis Fingre de berore, i det han udstrrekker Haan- 

 den, for at Isegge den paa Ringen. Jeg kan derfor ikke fravige 

 den Mening, at der ikke paa noget af de omtalte Monumenter 

 findes Antydning til Overdragelse eller Modtagelse af Ringen,. 

 men kun Fremraakkelse til Haandspaalregning. Hr. Ms. Paastand 

 at „Hovedbindet eller Diademet i Virkeligheden var et Tegn paa 

 Kongev.Trdigheden for alio Porsiens Herskere lige fra Cyrus til 

 den sidste Sasanide," hviler saaledes paa en los Grund. Jeg har 

 allerede ovenfor paaviist, at, ifolge Curtius, det egentlige insigne 

 regium var Cidaris eller Tiaraen, at paa de storartede Billed- 

 vaerker i Persipolis Kongen er fremstillet med Tiara uden Dia- 

 dema eller Bind om, og at paa den anden Side i samtidige 

 Sculpturer flere underordnede Personer bvere glatte Ringe om 

 Hovedet, ligesom ogsaa mange Personer i Offerprocessionen vise 

 sig med Baand eller Bind (fascia) om Hovedet. (K. P. PI. 40. 

 42. 43). 



Det er heraf klart, at i Achremenidernes Tid var hverken 



