272 



Indbugtning, hvorved er antydet efc Slags kort Hals. Hovedet 

 selv er bagtil meget bredt, naesten af samme Brede som Kroppen 

 paadet bredeste; fortil afsmalnes det ubetydeligt indtil 0ieregio- 

 nen, der endog er noget mere fremspringende end den umiddel- 

 bart bag den liggende Del. Foran 0inene indknibes det deri- 

 mod pludselig temmelig steerkt og danner den flade fortil i en 

 stump Spids udgaaende Overkjeeve, der dog til begge Sider lige- 

 som ogsaa ved Spidsen betydeligt overrages af den steerkt udboi- 

 ede Underkjseve. Denne sidste synes at udgjore den langt sterre 

 Del af Hovedet, da de mellem dens Grene udspsendte blode Dele 

 ere nedad staerkt udstaaende, dannende den umiddelbare Fortsset- 

 telse af den sserdeles voluminose furede eller riflede Brystregion. 

 Sees Dyret lige fra Siden (flg. 1) viser Kroppen en meget svag 

 ventral Boining. Ryglinien har sin st0rste Convexitet lidt bag 

 Roden af Brystfinnerne, hvorfra den bagtil med et nsesten fuld- 

 kommen lige Forlob skraaner ned mod Rygfinnen; fortil boier 

 den sig med en let Krumning nedad indtil lige over 0inene, hvor 

 den danner en liden Indbugtning, fortil begrsendset af en svag 

 Fremstaaenhed, der betegner det Sted hvor Blassehullerne have 

 sin Plads. Buglinien viser i sin forreste Del indtil Navlen en jevn 

 Convexitet. Laengere bagtil danner den 2 meget grunde Indbugt- 

 ninger, adskilte i Midten ved et svagt fremspringende Parti, hvor- 

 paa de ydre Kjonsdele have sin Plads. Paa den bagre Del af 

 Kroppen (Halen) lobe Ryg- og Buglinie nsesten parallele indtil 

 lige ved Roden af Halefinnen, hvor de med en stairk Boining 

 convergere. 



Orerkjceven, der indtager naesten en Sjettedel af Kropslamgden 

 og de 2 Tredieparter af Hovedets Laengde, er ovenfra seet (fig. 2) 

 kileformig, med Breden ved Basis neppe halvt saa stor som La;ng- 

 den. Dens Sidekanter ere kun svagt b0iede og convergere i en 

 stump Spids. Langs Midten haever sig en iseer bagtil temmelig 

 stasrkt fremspringende Kjel, der ved Roden spalter sig i 2 korte 

 Sidegrene, der omslutte et noget concaveret Feldt, hvori Blasse- 

 hullerne ere beliggende. Denne Leengdekjol taber sig lidt elter 

 lidt mod Spidsen af Snuden. Seet fra Siden viser Overkjseven 



