277 



axe og med hinanden indbyrdes, men ere ofte afbrudte, saaledes 

 at en ny tager sin Begyndelse lidt foran det Sted, hvor en anden 

 ender. Paa Siderne at" Halseri eller mellem Mundvinkelen og 

 Brystfinroden straekke Furerne sig lsengst op paa Siderne afKrop- 

 pen, og deres Forlob her er mindre regelmpessigt. Fra Mund- 

 vinkelen gaa 4 korte Furer bagtil, der ere noget Sformigt boiede 

 og hvoraf den ene naar nassten til Brystfinroden. Fra Roden at" 

 Underlseben gaa 8 uligelange Furer, der bagtil convergere udeii 

 at naa Brystfinroden; de komme saaledes til at ligge mellem den 

 nederste fra Mundvinkelen og den forste fortilgaaende fra Bryst- 

 finroden, hvorved de nsermest folgende Furer faa et temmelig 

 stserkt bugtet Forlob. Ved Roden af Brystfinnerne findes saavel 

 oventil soin nedentil en Del korte, staerkt boiede Furer. Ved et 

 Gjennemsnit (fig. H) viser Huden sig i Bunden af Furerne meget tyn- 

 dere end paa de ovrige Steder af Kroppen og ogsaa af en noget for- 

 skjellig Structur (fig. 10). Mellemrurnmene imellem Furerne, der i 

 Tversnit tage sig ad som regelmsessige afrundet 4kantede Forhoi- 

 ninger, ere omtrent 2 Tommer brede og Furerne selv 1 Tomme 

 dybe. De naa saaledes ikke paa langt nrer til det indre Spseklag 

 og kunne derfor heller ikke tilstede nogen synderlig Udvidniag 

 af Brystregionen. Om deres Betydning er det vanskeligt at gjore 

 sig nogen bestemt Forestilling, skjendt de utvivlsomt ikke er no- 

 get blot Tilfjeldigt, men maa have sin Vigtighed for Dyret. 



Barderne ere i Antal paa hver Side omtrent 370. De ere 

 temmelig korte og staerkt vredne (sml. pi. 2, fig. 1), saaledes, at 

 deres forreste Flade er convex, den ydre Rand isfer paa de in- 

 derste stserkt concav. De ere lajngst noget bag Midten (1 Fod 

 1"), men aftage hurtigt i Lsengde mod Spidsen af Overkjanen. 

 De alieryderste Barder, hvis de oilers her kunne benrevnes saa- 

 ledes, antage tilsidst Formen af smaa i Enden i flere Trevler sig 

 oplosende Cylindere (pi. 2, fig. 13). De staa her taet sammen, 

 dannende flere Rader og umiddelbart fortsaittende sig rundt Spid- 

 sen af Overkjceven, uden noget Mellemrurn i Midten. De egent- 

 lige Barder (fig. 11 og 12) have Formen af langtstrakt triangu- 

 late Blade, hvis indre skraat afskaarne Rand opleser sig i talrige 



