284 



mige Sidefortsatser ere noget pladeformige saint i Enden jevtit 

 tilrundede. Breden mellem dem er betydelig sterre end Bryst- 

 benets Lsengde. Den bagre uparrede Fortsats er omtrent afsamme 

 Lsengde som Sidefortsatser ne, men meget smalere, af cylindrisk 

 Form og i Enden stumpt tilrundet. Meget lignende er dette Bens 

 Form hos det ovenomtalte betydelig storre Individ, hvis Cranium 

 her er afbildet. Det adskiller sig (fig. 3) derved, at den forreste 

 Del er noget mere i'remspringende og Indbugtningen i Midten 

 noget smalere. De vingeformige Sidefortsatser ere noget st0rre 

 og naer Enden i den forreste Rand forsynede med en svag Ind- 

 bugtning eller Afsats. Den bagre tapformige Fortsats er forholds- 

 vis noget mere afsmalnende mod Enden og noget uregelmsessigt 

 beiet til den ene Side. Seet i Profil (fig. 3, b) er Benet paa Mid- 

 ten staerkt boiet, saa at den bagre Fortsats naesten danncr en 

 Vinkel med den ovrige Del. Dette Bens Form synes imidlertid 

 at vacie temmelig foranderligt, hvilket vil sees af de af Eschricht 

 og van Beneden leverede Figurer. 



Iste liibbenpar (fig. 9) er af en temmelig kraftig Bygning Og 

 staerkt beiet. Dets ovre Ende (a) er noget udvidet og uden Spor 

 af Tvedeling; dets undre Ende (6) er ligeledes enkel, men sa^r- 

 deles staerkt udbredt og skraat afskaaret. En bred Intenutku- 

 larbrusk forbinder denne Ende med Brystbenets bagre tapformige 

 Fortsats (tig. 8). 



Skulderbladet (fig. 10) adskiller sig i sin Form fra samme hos 

 Vaagehvalen ved forholdsvis noget ringere Brede. Hos denne 

 sidste Art er dets Brede omtrent dobbelt saa stor som Heiden, 

 medens den her ikke paa langt mer er saa stor. Saavel Acro- 



Tilfffildet med nogen af de ovrige bekjendte Bala3nopterer. Ra- 

 dius {b) er nsesten dobbelt saa bred som Ulna og saavel i sin 



