287 



Laengden af Ulna efter Midten 1 7 * 



Breden af Do. paa Midten = 2 



Do. ved den bagre Ende 3 9 



Haandrodens Lsengde s 3 6 



Lfengden af lste Finger ovenfra regnet ... -- 10 6 



Do. af 2den Finger 1 3 



Do. af 3die Finger 1 3 (j 



Do. af 4de Finger s \\ 



Den her omhandlede Bardehval synes at vsere den ved Lo- 

 foten almindeligst forekommende Art og bensevnes ialmindelighed 

 Sildehval eller Silderar, fordi den udgjor Hovedmassen af de Hvale, 

 der isser om Sommeren ofte i store Msengder folge Sildestimerne 

 md i Fjordene. At her ogsaa findes flere andre Arter Baleenop- 

 terer er utvivlsomt og er ogsaa ahnindelig erkjendt af Fiskerne. 

 De adskille dem ved Sterrelsen, Formen af „Bykselet" (Rygfin- 

 nen) og den Maade, hvorpaa de blase. 3 af disse Hvalsorter 

 forekomme saa hyppigt og adskille sig strax saa maerkeligt fra 

 hinanden, at de endog blandt Fiskerne have faaet saeregne Be- 

 nrevnelser. Det er Sildehvalen, Hushvalen og Sletbagen. 

 I>en forste er den her omhandlede Art, der er let kjendelig ved 

 sin Jyse graaagtige Farve og tynde, naesten lige Rygfinne. Hus- 

 hvalen, laengere sydpaa kaldet Tuehvalen, skal, som' ogsaa Nav- 

 net antyder, udmaerke sig ved en stor knudeformig Forhoining 

 (Tue eller Hus) ved Blaesehullerne. Dens Rygfinne skal vrere 

 meget lav og staerkt bagudrettet. Den skal naa en betydeligere 

 Wtorrelse end nogen af de ovrige her forekommende Hvale og 

 skal allerede paa langt Hold give sig tilkjende ved den eiendom- 

 melige hule Lyd, som frembringes liver Gang den bleeser og som 

 paa Frastand noget skal ligne en Oxes Brol. Man har troet, at 

 denne saakaldte Tuehval, der allerede omtales af Strom, skal 

 ^fere identisk med Meyaptera langimana Rudolphi, hvilket dog sy- 

 nes mig at have liden Sandsynlighed for sig. Fiskerne har be- 

 skrevet den som af den samme langstrakte Form som de ovrige 



