301 



Idet han oversaa den sidstnrcvnte Omstsendighed og fortrins- 

 viis feestede sin Opmasrksomhed paa de mere tydeligt fremtra?- 

 dende F0lelses- og Gemytsforstyrrelser, indbragte Pinel, Psychia- 

 triens store Reformator, i Lseren om Sindssygdomme en „Mania 

 sine delirio," og gav herved Beviset for, at store Lys ogsaa kaste 

 store Skygger. Esquirol forkastede vistnok Pinels mania sine 

 delirio, men bensevner den samme Tilstand „Monomanie affective 

 og instinctive" og vil hermed betegne en psychisk Sygdom, der 

 viser sig gjennem et forandret Vaesen med Hensyn til Tilboielig- 

 heder og Karakter, eller i en instinktartet Drift til Voldsomheder. 



Ifolge denne Theori opstod der da i Frankrige en heel Haer af 

 Monomanier, — en Forfa3ngeligheds-, Forfolgelses-, Mord-, Brand- 

 stiftelses-Monomani o. s. v. Denne vildfarende Anskuelse, der 

 med Opfindelsen af et Navn vilde erstatte en sand psycliiatrisk 

 Forskning, naaede sit Hoidepunkt i den saakaldte Mania tranqvilla 

 (roligt Raseri, eller Guislain's Monomania moralis og Prichard's 

 Moral insanity). Prichard, den beromte Prfesident i Englands 

 Sindssygecommission, giver folgende Delinition af hvad han for- 

 staar ved „Moral insanity": „En Forrykthed, bestaaende i en sy- 

 gelig Udartelse af de naturlige Folelser, Tilboieligheder, Saedva- 

 ner, scedelige AnlaBg og naturlige Drifter, udeu nogen bemaerk- 

 bar Forstyrrelse af Forstanden eller de aandelige Evner og uden 

 Sandsebedrag eller Hallucinationer." 



Ifelge denne Bestemmelse bleve Grsendserne for den moralske 

 Galskab, som let vil indsees, ualmindclig vidt optrukne, og Pri- 

 chard siger selv: y I Virkeligheden ere Forskjellighederne i den 

 moralske Sindssygdom saa talrige som det menneskelige Va^sens 

 Folelser og Lidenskaber." 



Den moralske Forrykthed viser sig saaledes efter disse For- 

 fattere i en fuldstamdig Forandring i de snMlelige Tilboieligheder 

 og i Karakteren; — den bestaar i en Henrivelse til det Slette, 

 det Gemene, det Dyriske, uden Forstyrrelse af Intelligentsen. — 

 Vi tilstaa, at vor Erfaring og vor Overbevisning ikke falder sam- 

 men med Prichards og de franske Psychiateres Opfatning, og at 

 vi holde den givne Definition for at vaere en saavel i videnska- 



