der fast paa Mennesket, der som saadant staaer til Ansvar for 

 sine Handlinger. 



Hertil knyttede sig nu fortsatte Forhandlinger. 



Hr. San db erg viste, at Smdssygdomme have idethele en 

 regelmsessig Udviklingsgang, begynde f. fex. med almindelig 

 Nedstemthed o. s. v. Monomanier efter den franske Theori 

 kunde han ikke antage; de vare ialmindelighed secundsere 

 Sygdomsformer, Residua af en foregaaende Sindssygdom, hvor 

 man blot ikke var bleven opmserksom paa Antecedentia. — For- 

 resten holdt han paa, at det maatte vsere Lsegens Sag at afgjore 

 Sporgsmaalet om den mentale Tilstand, da det i Almindelighed 

 tilh0rte ham at skjelne mellem Sundhed og Sygdom. 



Hjelm og Faye udviklede noiere sine Anskuelser fra forrige 

 Gang. Den Sidste fremhsevede i et laengere Foredrag fornemme- 

 lig Vanskeligheden i at trsekke den rette Greendse for Sindssyg- 

 dom. Sandbergs Lsere om Monomanier som secundsere Phseno- 

 mener fandt han tvivlsom. Imod Hjelm bemserkede han, at i 

 criminelle Tilfselde ogsaa Lsegen har Adgang til Sagens Acter. 

 Han udviklede som sin Opfatning, at hvert concret Tilfselde maatte 

 bedommes, da det ikke var muligt at opstille en almengyldig 

 Lsere. Monrad havde han forstaaet saa, at det for Samfundets 

 Ordens Skyld ikke skulde vsere saa farligt, om man gjorde den 

 Enkelte Uret, hvilket han neppe kunde finde humant. 



Monrad oplyste, at dette var en Misforstaaelse; han havde 

 netop meent at betone Ret tens Priocip og troede, man neppe 

 kunde gjere Nogen en storre Uret end ved, uden saerdeles tvin- 

 gende Grunde, at ansee ham som uansvarlig. Thi at gjselde som et 

 forstandigt Menneske, er Menneskets vigtigste Ret. - Med Hen- 

 syn paa Sporgsmaalet om Monomanier fandt han sin forste Sats 

 bestyrket ved den af Sandberg givne Fremstilling af Sindssygdom- 

 mens Lob, ifolge hvilken en almindelig Nedstemning gaaer 

 forud for alle specielle Former. Forresten vilde han medgive, at 

 den totale Forstyrrelse gjerne kunde og i Regelen vilde yttresig 

 i en uforholdsmsessig Forhersken af visse Forestillingcr eller Fo- 

 restillingsrsekker eller endog en vis Isolation af enkelte Partier at' 



