Bidrag til Kundskaben om Vegetalioncn i den lidt sydfor 

 og under Polarkredsen liggende Del af Norgc. 



Efter Unders0gelser anstillede i Ranen i Sommeren 1870 

 i Selskab raed Student W. Arnell 



A. BIjtt, 



Lidt nordfor den 66de Breddegrad lober Ranenfjorden i est- 

 nordestlig Retning omtrent 6 Mile ind i Landet. Ved dens Bredder 

 ligge 3 Prasstegjeld, nemlig Nesne yderst mod Havet, Hemnaes i 

 Midten og Mo inde ved Fjordbunden. 



Fjordens Indleb er beskyttet ved en Skjaergaard af klippe- 

 fulde 0er, som have Toppe af 2—3000 Fods Heide. Disse 0er 

 ere paa Havsiden naesten traelose, men paa Landsiden findes dog 

 bist og her Krat eller Smaaskov af Birk, undertiden ogsaa enkelte 

 Graner. Grunden er gjerne fugtig, og i de lavere Egne findes 

 megen Toi vemyr ved Foden af de nogne Fjelde. 



Ved Nesne, hvor den egentlige Ranenfjord begynder, er der 

 ikke saalidet Skov af Birk og Graaolder. Fjordens Bredder ere 

 indover til Hemnaes meget steile, og de nogne Fjeldvaegge minde 

 om Fjordbredderne i Bergens Stiff, skjcnt Fjeldene neppe ere 

 synderlig over 2000 Fod haie. Ved Hemmes deler Fjorden sig: 

 en Arm gaar mod Syd og optager den fra Rosvandet i Vefsen 

 kommende Resaa, en betydelig Elv, i hvis brede Dalfore findes 

 store Granskove. Rosaaen optager blandt andre Bielve LeraaeD, 

 som lober gjennem den trange Lerskardal og kommer fra de om- 

 trent 5000 Fod heie Oxtinder, som rage op over Snegrcendsen 

 have ikke ubetydelige Jokler. Den anden Arm af Fjorden lober 

 forbi Hemna-s ind til Mo, hvor den store Dunderlandselv udgyder 

 i dens inderste Vig. Denne Elv kommer fra Gramdsefjeldene 

 mod Pitee\ Lapmark og gjennemstrommer den 7—8 Mile lange 



