427 



knnde bruges om Ilden, fordi Varme horer med til Livets Betin- 

 gelser og Kjendefcegn 1 . 



At nari staar i Forbindelse med noera (ikke: nsera) o: ve 

 derkveege, hvilket svarer til got. nasjan, ght. nerjan, og forud. 

 sivtter et primitivt Verbum nara (jvf. got. ganisan, ght. ga 

 nesan) med samme intransitive Betydning som lat. vegeo, vigeo 

 og med et Proet. nor, hvis Forekomst dog ikke kan paavises 

 medens derimod et Verbum nara med Prset. nardi og samm( 

 Betydning forekommer i Skirnismal 31, Alexanders saga 100 

 det er ogsaa vist nok. Men Betydningen af aldrnari maatteve 

 hellere vsere vitae vigor end vitae nutritor (vegetator) 

 og selv om man var berettiget til at laegge den sidstnsevnte Be 

 tydning i aldrnari og ved Livsnserer forstaa Livsvarmen, Lege- 

 mets dyriske Varme, saa er der dog vel en altfor stor Forskjel 

 paa Varme og lid, om end Varme ofte fremkaldes eller vedlige- 

 holdes ved lid, til at man ved et Udtryk, der betegnede Livets 

 Erneerer, skulde komme til at taenke paa Ilden eller kunne vsere 

 berettiget til at betegne den. 



Derimod forekommer det mig let forklarligt, at aldrnari i 

 Betydning af vitae vigor eller Livskraft, Livets Vedvaren (mod- 

 sat aid r lag o: Livets Opher) kunde komme til at bruges om 

 Ilden eller blive et Udtryk, hvorved den betegnedes. Ti naar 

 det er forbi med Livskraften og Livet opherer, siger man jo endnu 

 den Dag i Dag, at Livet udslukkes, noget, som tydelig nok viser, 

 hvor n«r Livets Vedvaren og Ildens Flamme, Livets Opher og 

 Ildens Sluknen falder sammen i Menneskernes Forestilling. Som 

 kveikja eld ikke allene i det gamle, men ogsaa i Nutidens Sprog 

 jevnligen bruges i Betydningen af at optsende (tendra) lid 2 , og 



1 Saaledes har jeg nemlig maattet opfatte Ordene: qs vi 



Ildens ferste Tilveicbringclse og 

 mindelige mytiske Forestilling, dele 

 jare ny lid, og Maaden. hvorpaa 



