man siger om den sluknende lid, at den dor ud : saa bruges i 

 det norske Folkesprog endogsaa ncera om at vedligeholde eller 

 underholde den, Hgesom man i Tydskland siger: die kohle 

 stirbt, i Frankrig: la chandelle se meurt. Omvendt bruges 

 Verbet slokna saavel i vort gamle Sprog (Thomas saga erki- 

 biskups, udg. af Unger, Side 471 36 ), som i Nutidens Folkesprog 

 med Betydningen af at do, ligesom man ogsaa stundom h0rer 

 tale derom, at etMenneske er dod saa stille, som om man slukte 

 et Lys. Hermed hsenger det vel ogsaa sammen, at man endnu i 

 flere af Norges Egne plejer bsere to braendende Lys foran Liget, 

 naar det af Huset udbseres til sin Begravelse 1 , og at man i den 

 ved Banlysning brugelige Procession odbar brsendende Lys, som 

 sluktes ved at vende den brgendende Ende nedad eller steypa 

 kertum (se min Ordbog over det gamle norske Sprog under 

 steypa 1). 



Hvor gjerne vore Forfrcdre taenkte sig Livet og Doden under 

 Billedet af et brsendende eller sluknende Lys, fremtraeder dog iser 

 tydeligen i den bekjendte mytiske Fortselling om Nornagest 2 , til 

 hvem der, da han endnu laa i Vuggen, hvor der brsendte to Lys 

 over ham, kom tie Volver eller spdkonur af dem, der spa&o 

 monnnm aldr. Af disse spaaede eller beskikkede nu den yt)g- 

 ste ham den Lod, at han ikke skulde leve lsengere, end det Lys 

 brsendte, der stod ved hans Side; hvorpaa den eeldste tog og 

 slukte Lyset og derefter bad hans Moder tage det i Forvaring for 

 ikke at tsende det igjen forend paa hans Livs sidste Dag. Da 

 han var bleven voxen, overgav hans Moder ham dette Lys, 



des GOttertranka" paa flero Steder, men isajr Side 24. 26. 70 fgg. 104-106. 



1 „Das leben erlischt gleich einem lichte, weshalb man auch auf sargen, ebe sie 

 mit der leicbe fortgetragen werde, ans symbolischen grunde pflegt licbter nieder 

 brennen zu lassen". Pott i Zeitschrift fur vergleich. Sprachforschung B, 1° 6 - 



9 Nttr af Nornagesti, ndg. af S. Bugge i Norrcene Skrifter af sagnhistorisk Ind- 

 hold; ogsaa i Flateyarbdk (Kristiania 1860), I, 346-359 og i Fornaldar sognr 

 Nordrlanda, I, 313-342. - Om denne og andre Fortajllinger, lor hvilke 8»mme 

 Forestillm- ligger til Grand, jevnfer Das Lebenslicht af W. Wackernagel i Haupt 

 Zeitscbr. f. deutsches Altertbum, VI, 280—284. 



