434 



omhandlede- Stenart passende skulde kunne faa en Beneevnelse, 

 der egentligen betegnede den haarde Knude, ikke af et Trse i 

 Almindelighed, men af Heggen i Sardeleshed, som dog ikke ud- 

 maBrker sig ved saadanne Knuder fremfor andre Tracer. Tilboje- 

 ligere skulde jeg vaere til at dele he-geitill. Vistnok har jeg 

 ikke nogensteds stodt paa et Ord geitill, men derimod bruges 

 Ordet geit eller geite i Folkesproget, idetmindste paa Lister, 

 om de haarde Korn af en haardere Stenart, der findes indspraengte 

 i en Masse af mindre haard Beskaffenhed, og i Besynderlighed 

 om de indsprsengte Korn, der ved deres Haardhed volde Ulejlig- 

 hed, naar de ved Brugen slidte Kvernestene skulle ophugges af 

 Melleren; og af geit eller geiti kunde da geitill vaere dannet 

 ved en almindelig Afledsendelse. Ja dette geitill forekommer 

 jo endogsaa virkelig i Folkesprogets hard geitill, der efter Ivar 

 Aasens Angivelse i hans norske Ordbog (2den Udgave af nans 

 Ordbog over det norske Folkesprog) Side 266 betyder en haard- 

 for Karl, men hvis oprindelige Betydning vistnok har faldet sam- 

 men med harfigeite, der bruges ved Siden af det ovennaevnte 

 geite i forstserket Betydning. Hvad den forste Del af Ordet 

 he geiti 11 angaar, da er det derimod vanskeligere atangivedens 

 Betydning, da et eget Ord he neppe kan paavises og vel heller 

 ikke er forekommet, og det, skjont Vokalens Leengde tyder hen 

 paa, at her er foregaaet en Kontraction eller Elisjon, dog ikke er 

 let med nogenlunde Sikkerhed at kunne sige, hvorledes Ordet i 

 saa Tilfaelde oprindelig har lydt. Det samme lie forekommer 

 dog ogsaa i he* go mi. 



Endelig skal jeg med Hensyn dertil, at man muligen kunde 

 ville mene, at hegeitill ikke kan'betyde den omhandlede Slags 

 Kvarts, der er hvid, fordi det i Biskupa sogur II, 56 5 heder: kri- 

 stallus var nu at sjdsem grar hegeitill, gjore den Be- 

 maerkning, at hegeitill her kaldes grar i Modssetning til den 

 hvidere gjennemsigtige Krystal, der, naar den tabte sin Gjennem- 

 sigtighed og blamdende Hvidhed, netop derfor kunde siges at fa» 

 et Udseende af hegeitill, fordi disse i evrigt lignede hinanden, 

 uagtet sidstnsevnte havde en mattere Farve. 



