510 



i Tydskland udgivet det leerdeste Vaerk over Chemiens Historie, 

 som endnu fremdeles er Hovedvserket i denne Retning: Kopps 

 Geschichte der Chemie. 4 Bd. 1843—47. Dette Vserk, som er 

 beromt ved N0iagtighed, Selvstsendighed og historisk Objektivitet, 

 er visseligen langt mere kjendt og lsest i Tydskland end Dumas' 

 lecons, og maa antages at have vseret Grundlaget for de i Laere- 

 begerne givne historiske Data. Det er saalangt fra, at man her 

 finder nogen Slags Lavoisierkultus ; Kopp omtaler endog flere Ste- 

 der Lavoisier i haarde og bebreidende Udtryk, men han giver 

 ham, hvad hans er, og tildeler ham utvetydigen og villigen en Be- 

 tydning som ingen anden. Endnu Aaret efter, at Wurtz's Arbeide 

 var udkommen, har man i Tydskland faaet et nyt historisk Ar- 

 beide (Entwickelungsgeschichte der Chemie v. Ladenburg, 1869), 

 hvor det i Forordet heder : „Dabei bin ich nur bis Lavoisier 28- 

 ruckgegangen, weil durch diesen Forscher unsere Wissenschaft 

 eine neue Gestalt angenommen hat, und weil man behaupfcen 

 kann, dass wir noch heute in den durch ihn begonnen Entwieke- 

 lungsepoche begriffen sind." 



Det er altsaa ikke gjennem nogen af Dumas indstiftet Lavoi- 

 sierkultus, men fuldt saa megefc gjennem tydske Chemikeres Ar- 

 beider, at den Opfatning forhengst er godkjendt, at Lavoisier har 

 grundlagt den nyere Chemi. 



For vi gaa ind paa de Dele af Hr. Volhards Fremstilling, 

 som det maatfce vrere nodvendigt at underkaste en kort Analyst 

 maa vi dvaele et 0ieblik ved et andet Ernne, ikke fordi det 

 er af nogen Vigtighed for det foreliggende Sp0rgsmaal, men for© 

 Hr. Volhard har draget det frem. Enhver, der begynder at 

 befatte sig med Chemiens Historie, bliver paa det pinligste over- 

 rasket — siger han — ved i Kopps Veerk at finde det paavist, 

 at Lavoisier — for hvem vi fra den f0rste Undervisning modtage 

 fast ubegraendset ^refrygt — har tilegnet sig en hel Rsekke af 

 Opdagelser, der tilhore Andre. Ere disse Indgreb i fremm ed 

 Eiendom - slutter Hr. Volhard — ikke ligesaa mange Beviser 

 paa manglende Evne til selv at preestere noget? 



Det vilde f re for vidt her at gaa nrermere ind paa de a 



