522 



det, soai blev skjult for selve Mesteren, hvis hele Tanke beher- 

 skedes af Phlogistikertheorien, blive klart for en Dilettants 1 uhil- 

 dede Blik. 



Det Resultat, hvortil Hr. Volhard er kommet, kan kun naaes 

 ved den sseregne Maade, hvorpaa han forestiller sig en Chemikers 

 Opgave og Gjerning. Det pointeres gjentagende, at Lavoisier 

 ikke har vseret produktiv som Chemiker, at han ikke har opdaget 

 nye Stoflfe, nye Methoder o. s. v., saa man skulde tro, at Che- 

 miens Maal var alene dette. Der tales gjentagende om, at La- 

 voisier ikke forstod at tsenke chemisk, at han ikke havde Blik 

 for den kvalitative ' Side, men blot veiede og maalte. Og det, at 

 han har bragt visse Principer til almindelig Gyldighed i Chemien, 

 bliver kun naevnt som noget underordnet; medens derimod det 

 fremhseves, at, engang Sagen erkjendt, det ovrige Arbeide kun var 

 en Slags Overssettelse af tidligere Undersogelser, hvorfor han maa 

 dele ^ren for sit Vserk med alle disse Medarbeidere. Det store 

 Faktum, som ikke kan beneegtes, bliver fremstillet som en Opfat- 

 ning, der netop laa for en Dilettant. 



Det er kun gjennem en saadan stadig Fremhasven afdemin- 

 dre vaesentlige Ting og en Tilbageholden af de vaesentlige, at 

 Hr. Volhard er kommen til sit Resultat; men de enkelte nye Op- 

 dagelser, den enkelte Paavisning af dette eller hint nye Stof er 

 det mindre vaesentlige ved Chemikerens Gjerning; det er den gjen- 

 nem disse erhvervede Erkjendelse, Faststillelsen af visse Principer, 

 som er det Vcasentlige: —i Chemien, som overalt ellers, er Maalet 

 sterre end Midlerne. Og Lavoisiers Fortjeneste — den at have 

 givet Chemien en saadan Erkjendelse — er saa stor og har vaere* 

 saa frugtbar, at han - selv om han ikke ved personlige Iagtta- 

 gelser havde bidraget det mindste, selv om han ikke havde udf0rt 

 sine mange og omhyggelige Undersegelser — altid maa naevnes 

 som Grundtegger af den Chemi, som vi endnu den Dag idag ar- 

 beide i. 



1 Den Opfatning, at Lavoisier kun var en Dilettant, udtales ogsaa et andet Sted 

 i Hr. Volhards Afhandling, hvor han skildres som en Generalforpagter, der t 

 ledige Timer syslede med Naturvidenskaben. De bindstarke Afhandlinger <# 

 yderst vidtleftige Forseg skulde vsere tilblevne kun i ledige Timer! 



