540 



Vaesen har vaeret langt mindre fremtraedende, at denne Opfatning 

 at' Staten som et Gudemes Vserk har gjort sig gjeldende i langt 

 ringere Grad hos dem end hos den antike Verdens Folk. Man 

 gjenfinder ikke i de gamle norske Love et sacralretligt Grund- 

 prseg, der kan lignes ined t. Ex. den seldste romerske Lovgiv- 

 nings; de have ikke Charakteren af absolute Bud, de udtale ikke 

 saameget, hvad der er Ret, som hvad man er bleven enig om sora 

 hensigtsmaessigt, som et rimeligt Forlig i stridige Tilfaelde. 



Vi maa antage, at Grunden til, at det religiose Princip saa- 

 ledes traeder mindre sterkt frem i Germanernes Samfundsforfat- 

 ning, ligger deri, at denne Race fremfor de ovrige af samme Mt 

 er bleven tidligt og sterkt udviklet i krigersk Retning. Ved Siden 

 af det religiose har nemlig ogsaa et andet Princip fra forst af 

 vaeret virksomt til at knytte Menneskene sammen og bestemme 

 Samfundenes Charakteer, nemlig det militate eller krigerske. 

 Disse to Principer forholder sig saaledes til hinanden, at, jo mere 

 det ene traeder frem, jo mere trsenges det andet tilbage. Det 

 religiose Princip er ifolge sit Vaesen et ganske anderledes ubetin- 

 get end det militaere. I Menneskenes Sammenslutning om religi- 

 ose Formaal forudsaettes altid en hojere Vilje som den bestem- 

 mende; i deres Sammenslutning til faslleds Forsvar mod en ud- 

 .vortes Fiende indgaar derimod altid et Element af bevidst Be- 

 regning og>rivillighed. Fra det militate Princip stammer derfor 

 Friheden, fra det religiose Autoriteten. Hvor dette har vaaret 

 ubetinget raadende, er Statsformen bleven fuldkommen despotisk. 

 Saaledes hos mange orientalske Folk. Hos Greekerne og Italerne 

 gjorde fra ferst af det militeere Princip sig gjeldende ved Siden 

 af det religiose, men kun paa en underordnet Maade. I Over- 

 eensstemmelse denned blev ogsaa det graisk-romerske ^tatshv 

 ligesaa fjernt fra orientalsk Despotisme som fra det nyere Euro- 

 pas politiske Frihed. Hos Germanerne derimod var det det mi- 

 litaere Princip, der blev raadende ; Folket inddeeltes som en H« r 

 [Fylker og Hereder], Hovdingerne blev fremfor alt militaBre Che- 

 fer, medens deres prestelige Verdighed traadte i Baggrunden. 

 Hertil maa nu den ejendommelige Betydning af de germaniske 



