543 



et Slags politisk Theorie, en Opfatning af Staten og de sociale 

 Phfenoinener, og forsaavidt som disse Theorier altid maa eve Ind- 

 flydelse paa den politiske Praxis, kan dog Comte's Lov ogsaa 

 have Anvendelse paa dette Felt. Til den volitionale Forklariug 

 af Naturphsenomenerne svarer nu unegtelig i en vis Forstand den 

 Opfatning af Staten, som vi har seet var den raadende hos den 

 antike Verdens Folk, ifolge hvilken Staten, dens Institutioner og 

 Love udlededes fra selve Guderne og tillagdes en sacral Charak- 

 teer. Og paa samme Maade, som den theologiske Opfatning af 

 Naturphsenomenerne aflostes af en metaphysisk, der satte Ab- 

 stractioner i Gudernes Sted som frembringende Tingene, — paa 

 samme Maade udviklede sig af den theologiske Opfatning af Staten 

 en metaphysisk, der forte til de samme practiske Conclusioner. 

 Efterat man havde ophort at tillsegge Staten en guddommelig 

 Oprindelse, deducerede man dens Love og Vaesen af en saakaldet 

 Naturret, der forudsattes at have frembragt dem som en „causa 

 effieiens". Dette er det Standpunct, som indtoges af de graeske 

 Statsphilosopher og efter dem af de romerske Jurister, og som 

 gjennem Romerretten og de romerretlige Statstheorier har haevdet 

 sig indtil den nyere Tid. 



Begge Opfatninger har den absolute Charakteer tilfselleds, 

 som folger deraf, at de udleder Tingenes Vaesen af et Princip, der 

 staar over Phaenoinenerne og saaledes unddrager sig enhver Con- 

 trol eller fremadskridende Iagttagelse. Ligeoverfor begge har man 

 kun Valget mellem ubetinget at forkaste eller ubetinget at under- 

 kaste sig. 



Nu maa det naturligviis ikke glemmes, at her kun er Tale 

 om en politisk Theorie, og at politisk Theorie er et, politisk 

 Praxis noget andet. Om end Tanken underordner sig, er det 

 derfor ikke sagt, at Lidenskaben gjor det. Det er imidlertid 

 klart, at den Forestilling, man gjor sig om Statens Vaesen, maa 

 influere paa det Forhold, hvori man stiller sig til den, og saaledes 

 har den theoretiske Statsabsolutisme vaeret et viiksomt Middel 

 til at fremkalde og opretholde den practiske Statsabsolutisme. 

 En Leere, ifolge hvilken Staten tillaegges en ubetinget, over de 



