AXEL JOHANNES SEN. 



Ogsaa Haeser 1 synes ligeledes paa Forhaand at have- 

 taget Parti, idet han erklaerer, at Kroup ikke forekommer epide- 

 misk ug derfor ikkebehover at tages med i bans Undersegelser. 



Raster man nu et Blik paa vore nsermeste Nabolandes Lite- 

 ratur for at se, hvilket Standpunkt de i det hele og store har 

 vist sig mest tilbeielige til at indtage i de ovenfor omhandlede 

 Spergsmaal, vil man bl. a. finde felgende Udtalelser: 



Af danske Forfattere gjer saaledes Ditzel 2 i Frijsenboi# 

 opmserksom paa, at den saakaldte genuine Kroup er tiltaget i 

 Distriktet samtidig med Difteri, saa han antager, at der muligens 

 kan vsere et Slsegtskab mellem begge Sygdomme. Wanscher 3 

 antager ingen Vaesensforskjel mellem Difteri og Kroup og bruger 

 Navnet „Difteri« for at betegne den intoxikative Side af Sagen, 

 medens „Kroup" mere betegner Larynxlidelsen. 



Fra Island foreligger der foruden de senere nsermere om- 

 handlede Bemserkmnger af Schleissner^ ogsaa i Finsens 

 Afhandling Udtalelser om Kroup, der, som ovenfor bemserket, 

 skal forekomme epidemisk og vsere meget smitsom. Det skal 

 her anferes, at i de samme Aar, hvori de store Epidemier at' 

 Kroup forekom paa Oen (saaledes i 1859—60), herskede ogsaa 

 udbredte og ondartede Epidemier af Difteri. 



I sine „Iagttagelser fra Faereerne 8 5 synes Lund at opfette 

 Kroup som en til Larynx lokaliseret Difteri. 



For Sveriges Vedkommende udtaler Wserii,« at det soffl 

 Resultat af hans Undersegelser over Spergsmaalet maa frem- 

 boldes, at Difteri i Aarevis synes at kunne optrsede under laryn- 

 geal Form, uden at han derfor vil n*gte, at der, om end meget 



A. St. Ill, 

 kollegiuma 



Om Diphtheritia og Croup 

 Kbh. 1877. S. 16. 



Diphtheritis i Frijsenborg L^gediatrikt. Det kgl. 

 394. 



Henayn til Tracheotomien i 

 laegevidenakabeligt Standpunkt. Kbh. 184 



